Вальбійка
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 21:48, 24 листопада 2014; Ксенія (обговорення • внесок)
Вальбійка, -ки, ж. Корыто. Пайцата жрут з вальбійки. Вх. Уг. 229. Тлумачний словник української мови вальбійка -и, ж., зах. Корито, ночви
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |