Сон
Сон, сна и сну, м. 1) Сомъ. Питається сон дрімоти: де ти будеш ночувати? Мет. 2. То лях, мостивий пан, од сна уставав. ЗОЮР. І. 52. Сон не береться. Не снится. Хата біла, постіль мила, і сон не береться. Чуб. V. 2. 2) Сновидѣніе. Одної ночі приснивсь мені сон. МВ. І. Сон мара, Бог віра. Ном. Рябо́ї кобили сон росказує. Чепуху городить. Чуб. І. 262. 3) род. со́ну, также: сон-зілля, сон-трава, род. сон-зілля, сон-трави. Раст. a) Anemone Pulsatilla L. ЗЮЗО. І. 133. Анн. 35. б) Anemone pratensis L. ЗЮЗО. І. 133. Анн. 35. в) — білий. Anemone sylvestris. ЗЮЗО. І. 175. Щоб на той рік діждати сону топтати. Ном. № 332. Молода сестра сонтраву ірвала. Нп. 4) Сѣмячки подсолнечника. 5) Рыба сомъ. Вх. Пч. II. 21. Ум. Со́ник, соно́к, со́ненько. Мил. 36. Сонько́. Ходи, сонку, в колисочку, приспи нашу дитиночку!... Макс. (1849) 102. Вже ж бо я свого соненька та не відгадаю. Грин. III. 205.
Сучасні словники
Сон — періодичний функціональний стан організму людини, який характеризується вимкненням свідомості й зниженням здатності нервової системи відповідати на зовнішні подразники.Фізіологія сну[ред. • ред. код]
Під час підвищується рівень анаболічних процесів та знижується катаболізм. Сон у нормі відбувається циклічно, приблизно кожні 24 години. Ці цикли називають циркадні ритми. Вони перевизначаються кожну добу, найбільш важливим фактором є рівень освітлення. Від природного циклу освітленості залежить рівень концентрації спеціальних фотозалежних білків. Циркадний цикл налаштований зазвичай на довжину світлового дня.[1] Крім нічного сну в деяких культурах існує фізіологічно обумовлений короткочасний денний сон — сієста.Засинання Безпосередньо перед сном наступає стан сонливості, зниження активності мозку, для якого характерні: зниження рівня свідомості; позіхання; пониження чутливості сенсорних систем; зрідження частоти серцевих скорочень; зниження секреторної діяльності залоз (слинних → сухість слизової рота; слізних → печіння очей, злипання вік). Професор Річард Р. Будзин в Лабораторії досліджень сну при Університеті в Арізоні багато років вивчав розлади сну і рекомендує методику швидкого засинання, засновану на шести етапах. У річному звіті з клінічної психології він описав різні психологічні підходи, які були використані для лікування безсоння (Bootzin & Epstein, 2011). Подібне лікування ще раніше було названо лікуванням стимульним контролем (Morin et al., 2006). Поради включають в себе: лягати спати, лише коли хочеш спати, використовувати ліжко лише для сну і сексу, не лежати в ліжку більше 10 хвилин, якщо не виходить заснути — зробити так, щоб ліжко асоціювалося лише з швидким засипанням, прокидатися вранці з будильником в один і той самий час, не спати вдень.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
http://www.youtube.com/watch?v=KNLzXeU4HUQ
Див. також
Додаткові відомості: