Єретик
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 10:58, 10 травня 2014; Пац Саша (обговорення • внесок)
Єретик, -ка, м. Еретикъ. Констанський єретик великий. Шевч. 239. Клене олимпських, єретик. Котл. Ен.
Зміст
Сучасні словники
Єретик – людина, яка відступає від догматів пануючої церкви, "впадає в єресь". Єресі – в часи середньовіччя релігійні течії, опозиційні або ворожі християнській церкві (в тих країнах, де вона була панівною). Єресі були релігійним виразом настроїв якоїсь опозиційної групи або революційних мас по відношенню до освячуваного церквою соціально-політичного ладу. Для боротьби з єретиками була створена інквізиція, яка спалила на вогнищах сотні тисяч людей. Єретиком називають людину, яка виступає проти панівних канонів і догм.
Людина, яка відступає від панівних чи загальноприйнятих поглядів, правил, положень і т. ін.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |