Павутиння
Павутина, -ння, с. соб. = Паутина. На бабине літо павутиння літа.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
1. Легка сітка із тонких волокон, утворених з клейкої рідини, яку виділяють павуки та деякі інші членистоногі тварини, а також окрема нитка такої сітки. Конала муха в павутині (Іван Котляревський, I, 1952, 212); Заздрів я ліворуч грубку, а в куті над нею павутину (Лесь Мартович, Тв., 1954, 201); Ти йдеш узліссям. Як жива, Між віттям павутина проплива (Максим Рильський, II, 1960, 147); * У порівняннях. А танки вже гуркочуть, і там і там вже видно, яв один із них, перевалюючись, прасує окопи першої лінії, давить, підминає під себе, яв павутину, дротяні загорожі (Олесь Гончар, II, 1959, 375); // чого, з чого, перен. Те, що своїм виглядом нагадує таку сітку або нитки. Стіни репалися, густа павутина тріщин плелася від стелі до підлоги (Микола Руденко, Остання шабля, 1959, 276); Після вечері брати почали поратися біля густої павутини з дротів, конденсаторів, котушок, змонтованих на металевому каркасі (Павло Автомонов, Коли розлуч. двоє, 1959, 152). На стелі Павутиння павук собі плів (Леся Українка, I, 1951, 356); Ми збирали з сином на землі каштани, Ми дивились довго, як хмаринка тане, Як хмаринка тане, як синіє синь, Як колише вітер струни павутинь (Максим Рильський, II, 1960, 83); Серед того павутиння неводів чорнів кухарський курінь (Нечуй-Левицький, II, 1956, 221); Над критими грузовиками зводилось стальне павутиння високих антен (Василь Кучер, Голод, 1961, 436); Павутиння підозри проти колишнього співробітника насотувалось навіть у Силантьєва (Микола Трублаїні, I, 1955, 87); Чимало людей у чорне павутиння оманлива біблія втягла (Олександр Ковінька, Чому я не сокіл... 1961, 83).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |