Правдиво
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 00:20, 9 грудня 2013; Pavlova GI (обговорення • внесок)
Зміст
Словник Грінченка
Правдиво, нар. 1) Правдиво, справедливо. Правдиво ви свідкуєте. Єв. Л. XI. 48. Перед Богом стою і кажу правдиво. Чуб. V. 376. 2) Истинно.
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ПРАВДИВО. Присл. до правдивий. Ти зрадила; і розкажеш Дитині правдиво Про панича лукавого (Шевч., II, 19(ІЗ, 219); Нудьга нам байку утворила, Непевні, фарби канув час, І ми повірили правдиво В диво… (Олександр Олесь, Вибр., 1958, 210); А ми… сприйняли це, як належне, і корилися юнакові, як малі діти, чи, прав дивіше, як хворі (Василь Козаченко, Гарячі руки, 1960, 18).
the Free Online Dictionary
tru·ly (trl) adv. 1. Sincerely; genuinely: We are truly sorry for the inconvenience. 2. Truthfully; accurately: reported the matter truly. 3. Indeed: truly ugly. 4. Properly: not truly civilized.