Щасливий
Щасливий, -а, -е. Счастливый. Не родись багатий, а родись щасливий. Посл. Виїхав на нивоньку в щасливу годиноньку. Чуб. III. 238.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
1. Який має щастя, який зазнає щастя, радості. Вона була тільки тоді щаслива, як одпрошувалась в гості до батька (Нечуй-Левицький, II, 1956, 329); Вся сім'я гомонить, кожному хочеться сказати щось радісне, кожний почуває себе щасливим і повним надій (Леся Українка, III, 1952, 472); У білому вбранні на білій постелі на фоні світлої стіни сидить молода щаслива мати, тримаючи немовля (Олександр Довженко, I, 1958, 111); В дні ясні й суворі, І в труднощах, і в радості, і в горі Я все своє життя — щасливий був... (Ігор Муратов, Повість.., 1948, 77); Далеко там, де неба грані, є край щасливий, дорогий (Володимир Сосюра, I, 1957, 348);