Звінчатися
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 21:11, 9 листопада 2021; Kyyushchyk.fpmv21 (обговорення • внесок)
Звінча́тися, -ча́юся, -єшся, гл. Обвѣнчаться. Я з дороги повернуся та й з тобою звінчаюся. Чуб. V. 62.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
ЗВІНЧАТИСЯ, аюся, аєшся, недок. Вступати в шлюб за церковним обрядом. Чи всі ж тії та вінчаються, Що любляться та кохаються? (Українські народні ліричні пісні, 1958, 211); В церкві вінчалось разом десять пар молодих (Нечуй-Левицький, I, 1951, 18).(Словник української мови )
Звінча́ння = повінча́ння — одруження за церковним (іноді — нецерковним) обрядом; обвінча́ння, тобто накладання вінців на голови новоженців у церкві як освячення шлюбу; ритуал увібрав у себе і деякі народні звичаї (зв’язування рук, обмін обручками); ( Електронний словник ) ОДРУЖИ́ТИСЯз ким і без додатка (про чоловіка, жінку - взяти шлюб), на кому (тільки про чоловіка); ПОЖЕНИ́ТИСЯ, ПОЄДНА́ТИСЯ, СПАРУВА́ТИСЯ, ПОБРА́ТИСЯ, ПРИСТРО́ЇТИСЯ,ПОДРУЖИ́ТИСЯ,ОБКРУТИ́ТИСЯ,ПОШЛЮ́БИТИ(фольк).( Словник синонімів)
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |