Подив
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 13:19, 23 жовтня 2021; Vobabich.iff20 (обговорення • внесок)
Подив, -ву, м. Поглядѣнье. Для подиву дівку продають. Ном. № 8985.
Зміст
Сучасні словники
Почуття або стан, викликані сильним враженням від чого-небудь незвичайного, несподіваного, незрозумілого і т. ін. Діти.. перебігали раз у раз з однієї бійниці до другої й голосно, й весело переказували одно одному свої подиви й враження (Стар., Облога.., 1961, 47);
Нерозуміння кого-, чого-небудь, сумнів, збентеженість з якогось приводу. Вони подивилися один на одного майже з переляком, подивилися очима людей, що їх несподівана, неждана річ ввела в подив (Наталія Кобринська, Вибр., 1954, 208); Василько, стоячи на лаві, в дитячому чистому подиві позирав на матір, не розуміючи, що їй болить (Олесь Гончар, II, 1959, 197).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |