Навиворіт
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 14:40, 24 грудня 2020; Avfranko.fpmv20 (обговорення • внесок)
Навиворіт, нар. Наизнанку, навыворотъ.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках [[1]] НАВИВОРІТ, присл. Лицьовим боком всередину, а внутрішнім назовні. Хороший, як Микитина свита навиворіт (Укр.. присл., 1955, 113); - Чи це воно на лице, чи, мабуть, навиворіт? - питала Онися, придивляючись до матерії (Н.-Лев., III, 1956, 170); * Образно. Що одзовізм є меншовизмом навиворіт, що він неминуче веде теж до ліквідаторства, тільки трохи іншого виду, в цьому не може бути сумніву (Ленін, 15, 1949, 404); // розм. Те саме, що навпаки. Ані одна мрія молодості не справдилася, все сталось якраз навиворіт (Март., Тв., 1954, 322); - У людей усе як треба, А у нас навиворіт? (Воскр., З перцем!, 1957, 105).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |