Лютор
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 21:39, 12 жовтня 2020; Ornaumenko.fpmv20 (обговорення • внесок)
Лютор, -тра, м. Лютеранинъ. Протестантський священник. Пани лютори й кальвини, дознаючи собі напасти од католиків, наших підпірали. К. Хм. 34.
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
Словник української мови: в 11 томах. — Том 6, 1975. — Стор. 91.
ПА́СТОР, а, чол. Протестантський священик. [Подорожній:] Я якраз ішов через село. Музики, учитель, школярі, пастор і ціла юрба люду за труною (Леся Українка, IV, 1954, 221); * У порівняннях. Всі присутні розступилися перед ним. Він пройшов до дверей операційної, як пастор проходить крізь юрбу прочан до свого храму (Юрій Смолич, Прекрасні катастрофи, 1956, 240).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |