Бабити
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 19:09, 12 грудня 2019; Avchechko.fpmv19 (обговорення • внесок)
Бабити, -блю, -биш, гл. Быть повивальной бабкой, принимать дѣтей. Свекруха моя в його сина бабила. Рудч. Ск. І. 77.
Зміст
Сучасні словники
БА́БИТИ, блю, биш; мн. баблять; недок., розм., заст. Займатися акушерством, приймати дітей під час пологів.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |