Женило
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 23:29, 29 серпня 2012; Matasar.ei (обговорення • внесок)
Женило, -ла, м. Насмѣшливо: парень, котораго пора женить. Сим. 177. То таке женило аж під стелю. Рудч. Ск. II. 107.