Перебігти
Перебігти. См. Перебігати.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Академічний тлумачний словник
1. неперех. Бігом пересуватися з одного місця на інше, в інше. Ходить [Денис], перебіга з-під одного дерева під друге, руки ломить, сам себе не тямить (Квітка-Основ'яненко, II, 1956, 413); Гуро швидко перебігав від одного дерева до другого (Володимир Владко, Аргон. Всесв., 1947, 235); Як тільки звернув [Анатолій] на неї увагу, вона перебігла до іншого віконця і припала до скла (Микола Руденко, Остання шабля, 1959, 56); * Образно. Легенький вітрець подихає з теплого краю, перебігає з нивки на нивку, живить, освіжає кожну билинку... (Панас Мирний, I, 1949, 125);
// перен. Швидко йти, проходити, змінюючись у свідомості; переходити, переключатися на що-небудь інше (про думки). Перебігають в голові думка за думкою (Ігор Муратов, Буковинська повість, 1959, 169); Все життя моє вмить перебігло перед очима (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 404); Думки перебігли до лікарні, де чекав завтрашнього ранку Сергій Боровик (Вадим Собко, Справа.., 1959, 293);
// перех., перен. Відтворювати в думках, уяві. Парубок.. задивився на один хутір, на другий; пригадав хазяїнів їх, перебігав у пам'яті їх дочок (Панас Мирний, I, 1949, 128); Він.. перебіг думками давню історію й зауважив скрізь культурний широкий розвиток через просвіту, через знання науки (Нечуй-Левицький, I, 1956, 616).
2. перех. ! неперех. Пробігати через що-небудь; бігом, швидко минати щось. І разом обойко перебігали вони темні сади, де рожевії квіти пахли й вода дзюрчала (Марко Вовчок, I, 1955, 335); Де-не-де попереду нас із хуркотом перебігали по лататтю сполохані курочки (Олесь Досвітній, Вибр., 1959, 406); Обоє вони перебігли греблю і вибігли на пригорок (Нечуй-Левицький, IV, 1956, 104); Франка перебігла вулицю і повернула в Потік (Степан Чорнобривець, Визволення, 1949, 123); Наша автомашина перебігла вулицями великого села (Іван І. Волошин, Наддніпрянські висоти, 1953, 118); // кого, перех. Перетинати кому-небудь дорогу або випереджати когось. А на тихому Дунаю Нас перебігають Січовики-запорожці (Тарас Шевченко, II, 1963, 343); Хлопці будуть, як лошачки, то перебігати діда, то лишатися далеко позаду, а Оксана буде все йти разом (Василь Стефаник, I, 1949, 117).
3. неперех. Переходити на бік ворога, противника. Діти духом почули зрадливу Андрієву думку і з дивною легкістю перебігають у ворожий табір (Степан Васильченко, II, 1959, 90); — Косінський вийшов з П'ятки, до півночі був бій, багато наших перебігають на той бік, а інших полягло (Іван Ле, Наливайко, 1957, 76).
4. перех. і неперех. Швидко переводити з предмета на предмет (очі, погляд). Механічно перегортає [Вова] листки, перебігає очима засіяні дрібним писанням сторінки (Степан Васильченко, I, 1959, 85); Михайло шелестів газетними аркушами, перебігав поглядом по заголовках (Павло Загребельний, Європа. Захід, 1961, 292); Кость перебіг очима кількись [кілька] рядків, накинутих олівцем під малюнком (Любов Яновська, I, 1959, 454); // Швидко переходити з предмета на предмет (про очі, погляд). Пожовклі карти Рукопису старого помаленьку Перебігають стомленії очі (Іван Франко, XI, 1952, 298); Його очі швидко перебігали з одного обличчя на інше (Олекса Десняк, Вибр., 1947, 194); Чіпка глянув на секретаря: очима вони стрілись. Мишачий погляд не видержав палкого та гострого і в одну мить перебіг на діло (Панас Мирний, I, 1949, 254).
5. неперех. Швидко переміщатися, пересуватися (про тінь, світло і т. ін.). Від протягу світло на постаменті блимає, і чорні тіні від статуї, від кістяка і від шкільних лав перебігають по стінах і по підлозі (Леся Українка, III, 1952, 111); Довгі сліпучі промені спадали сюди в садок і, перебігаючи хутко, нишпорили попід деревами (Юрій Смолич, I, 1958, 92); // перен. З'являючись, відбиватися і щезати на обличчі (про вираз певного настрою, почуття і т. ін.). Як не таїлась вона, але її очі сміялись і на губах перебігав осміх (Нечуй-Левицький, I, 1956, 390); По лиці хворої перебіг промінь теплого почуття, вона хотіла щось промовити (Наталія Кобринська, Вибр., 1954, 108); Легка хмаринка спогадів миттю перебігла обличчям Черняєвої (Олесь Донченко, II, 1956, 71); // Проноситися, лунати (про шум, крик і т. ін.). Десь погнались дорогою якісь сани, бо їх живі дзвінки добились і до мене, перебігли своїм звуком через душу (Ольга Кобилянська, III, 1956, 80); Десь благодатний рокіт грому Зітханням щастя перебіг (Максим Рильський, II, 1946, 97). ♦ Мороз (дрож і т. ін.) поза (за) шкірою (по спині і т. ін.) перебігає — відчувається страх, огида і т. ін. Вітер дуденить у зрушений попід обважнілими стріхами очерет. Звуки ці страшенно не подобаються собакам, і вони так виють, що аж мороз поза шкірою перебігає (Микола Руденко, Остання шабля, 1959, 212).
6. неперех. Минати, проходити (про час, пору). Літечко настане — не знаєш, коли воно й перебіжить (Панас Мирний, III, 1954, 306); Двадцять п'ять років оце перебігло з того дня (Юрій Яновський, I, 1954, 13).
7. неперех., перен. Проходити, протікати певним чином, з яким-небудь результатом. Хвороба у неї перебігала важко (Іван Сенченко, Опов., 1959, 128).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |