Мертвити
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 19:59, 4 листопада 2018; Asnemchyk.fitu18 (обговорення • внесок)
Мертвити, -влю, -ви́ш, гл. 1) Умерщвлять. (Смерть) три годи мертвила саме середніх людей. Мнж. 63. Старих людей турки мертвили. Волч. у. 2) Желать смерти кому. Вона сього сина все мертвила, аж той умер. Зміев. у.
Зміст
Сучасні словники
МЕРТВИ́ТИ, влю, виш; мн. мертвлять; недок., перех.
1. Робити мертвим, позбавляти життя; убивати. Старих людей турки мертвили (Словник Грінченка); Спека та посуха того літа Мертвили поле і серця в'ялили, І ждала благодатного дощу Земля в той рік (Максим Рильський, II, 1960, 292).
2. перен. Позбавляти життєвості, бадьорості. Така вже суть християнства, що воно не спонукає до розвитку всіх духовних і фізичних сил людини, а, навпаки, мертвить, тамує їх (Радянське літературознавство, 18, 1955, 224).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |