Нірка
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 23:06, 26 жовтня 2017; Vysatsiuk.fpmv17 (обговорення • внесок)
Нірка, жін. Зменш.-пестл. до нора. Дивимося, а в землі дірочка. — Це тут цвіркун живе, — догадався я та й почав штрикати паличкою в нірку (Борис Грінченко, I, 1963, 296); З своєї нірки вилізла лисичка, як стара бабуся, обіперлася гострою голівкою на лапку (Оксана Іваненко, Великі очі, 1956, 39).
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |