Фівкати
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 20:43, 26 грудня 2013; Бегерусь Наталія (обговорення • внесок)
Фівкати, -каю, -єш, гл. Объ иволгѣ: кричать. Коли олійник (иволга) часто фівкає, то буде дощ. ЕЗ. V. 176.
Сучасні словники
- Фівкати - свистіти за допомогою пальців
Фівкати Фівкати – свистати, посвистувати
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Див. також
- [1].
Фівкало — свисток Фі́вкнути — свиснути
- Це для самітників криївка
Чи для розбійників барліг. Лиш вітер у два пальці фівкає. І сніг, і ніч. І ніч, сніг.
- [ http://koizman.ucoz.ua/index/dialekti_kicmanshhini/0-130], Фівкати – свистіти, розмахувати ногами (для тварин)
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/{{{підрозділ=Університетський коледж}}}]]