Редька
Зміст
Словник Грінченка
Редька, -ки, ж. Раст. a) Raphanus sativus. ЗЮЗО. І. 133. б) — дика. Raphanus Kaphanistrum L. ЗЮЗО. I. 133. Любить, як собака редьку. Ном. № 5078. Скребти кому редьку. Читать нотацію. Скребнути редьки. Навонять. Ном. № 3448. 2) Механизмъ, на которомъ вращается крыша мельницы. Сосн. у. 3) Волъ, у котораго осталось одно ядро, вслѣдствіе неудачной кастраціи. Мирг. у. Слов. Д. Эварн. Ум. Редечка. Мет. 120.
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
1. тільки одн. Дворічна овочева рослина родини хрестоцвітих з їстівним чорним або білим коренеплодом круглої чи довгастої форми. Коренеплоди редиски, як і редьки, використовують в їжу сирими (Овочівництво, 1956, 352); Редька посівна відрізняється від дикої рядом морфологічних ознак і залежно від форми коренеплоду та його забарвлення ділиться на кілька сортів, серед яких виділяють, наприклад, редьку чорну та білу (Мікробіологічний журнал, XXII, 5, 1960, 65).
2. Їстівний коренеплід цієї рослини. В воскові пальці бере [невідомий] делікатно, за білий хвостик редьку (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 186); // у знач. збірн. Редьку, хрін і редис [редиску] використовують найчастіше через вміст у них глюкозидів — речовин, які мають гострий смак, викликають апетит і які дезинфікують травний тракт (Технологія приготування їжі, 1957, 23); Хлопчаками ходили ми вбрід Окунів половить на обід, Бо у хаті вдовиній і хліб Був не часто — Все редька та біб (Платон Воронько, Драгі.., 1959, 114). ♦ Гірше печеної редьки; Гірш за гірку редьку; Як гірка редька: а) дуже сильно, надзвичайно. Вона обридла йому гірше печеної редьки (Нечуй-Левицький, IV, 1956, 229); Та й дачниці, мовляв, як видко з листа, обридли вже тобі гірш за гірку редьку (Андрій Головко, II, 1957, 412); б) нестерпний. Максим, як там кажуть, і горенько покотив! ..Одно здавалося гірше печеної редьки, становилося руба в горлі. Це життя в казармі вонючій (Панас Мирний, I, 1949, 224); Надокучити, як парена редька див. парений.
3. Те саме, що редиска. Хотіла там [на грядці] їмость посадити місячну редьку, але в крамниці обмахнулися й дали насіння ріпи. Вона гарно зійшла й буяла собі поміж морквою (Лесь Мартович, Тв., 1954, 383); Вирощувала Килина ранню редьку — червонобоку й веселобоку, а також і пізню — чорну, схожу на чималий буряк (Євген Гуцало, З горіха.., 1967, 139); Рябів базар синювато-зеленим кропом, червоною редькою, першими черешнями, шпарагою й кучерявою салатою (Зінаїда Тулуб, Людолови, I, 1957, 366).
УСЕ (Універсальний словник-енциклопедія)
РЕДЬКА одно- або дворічна рослина родини хрестоцвітих, овочева і кормова культура; вирощують задля кореневища з високими поживними властивостями (містить вітаміни групи В); сік і особливо сорт із чорною шкуринкою - лікувальні; р. олійну вирощують задля насіння, яке містить до 30% жирів.
з (від) ра́нку (ра́ння) до (са́мого) ве́чора (до сме́рку, до смерка́ння, дотемна́, до но́чі). Весь день; цілими днями, протягом довгого часу. Трудно буде в кузні день у день з ранку до вечора (А. Головко); Наче й мотаєшся по району з ранку до смерку, а все ж таки не косиш, не молотиш (І. Цюпа); (Шинкарка:) Крячуть, крячуть чорні галки з рання до смеркання; Брешуть, брешуть вражі хлопці, що є в них кохання (С. Руданський); Цілими днями сіялись крізь сіре сито осінні дощі, а коли їх не було, то над полем від ранку до самого вечора бродили тумани (О. Гончар); Під вогнем бійці на переправі, і на тій — на правій стороні теж вогонь від ранку до смеркання (І. Гончаренко); Ну, а нам з весною стільки діла! Ми в труді від ранку дотемна, Щоб, як ліс, озимина шуміла, Щоб, як військо, встала ярина (П. Дорошко); Білка сумочку свою Розстебнула у гаю І від рання до смеркання В сумку зносить харчування (М. Стельмах); З ранку до ночі бачу тв
Орфографічний словник української мови
редька
редька 1
іменник жіночого роду рослина
редька 2
іменник жіночого роду коренеплід
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |