Гіренько
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 19:17, 12 квітня 2024; Vobondarenko.fj23 (обговорення • внесок)
Гіренько, нар. Ум. отъ гірко.
Зміст
Сучасні словники
ГІРЕ́НЬКО. Присл. до гіре́нький. А дівчина сама зосталась, Сльозами гіренько заллялась (Рудан., Тв., 1956, 79); — Я, кумко Йванихо, робила Гіренько на грошики ті: Ні смачно я в’їла, ні впила, Дрижала на раз на слоті [сльоті] (Фр., X, 1954, 175).
Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 2. — С. 74.
Гіренько нар. Ум. отъ гірко.
Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 1. — С. 285.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |