Оборона
Оборона, -ни, ж. Защита, оборона. Сорока в ворони просить оборониНом. № 1566.
Сучасний словник
Оборо́на — спосіб ведення бою. Оборона має на меті відбити наступ більшої кількості (потужності) сил противника, нанести йому максимальні втрати, утримати важливі райони (об'єкти) місцевості і тим самим створити сприятливі умови для переходу в наступ. Оборона може готуватися завчасно або організовуватися в ході бою, в умовах відсутності зіткнення з противником або безпосереднього зіткнення з ним. У обороні кожен солдат, уміло використовуючи свою зброю, фортифікаційні споруди і вигідні умови місцевості, здатний знищити велику кількість живої сили противника і успішно вести боротьбу з його наступаючими танками і іншими броньованими машинами. Взвод (відділення, танк) не має права залишати займаний опорний пункт (позицію) і відходити без наказу командира.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
x140px |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Радянська військова енциклопедія «ЛИНИЯ—ОБЪЕКТОВАЯ» // = (Советская военная энциклопедия) / Маршал Советского Союза Н. В. ОГАРКОВ — председатель. — М. : Воениздат, 1978. — Т. 5. — С. 660-663. — ISBN 00101-134.