Ходуні
Ходуні, ходусі, гл. Дѣтск. ходить. Ум. Ходусеньки. А в ніженьки ходусеньки, а в рученьки ладусеньки. Мет. 2.
Зміст
Сучасні словники
ХОДУНО́К, нка, чол., розм.
1. Дитина, яка тільки почала ходити.
2. перев. мн. Пристрій для дитини, що вчиться ходити, у вигляді з'єднаних стовпчиків на коліщатках. Хто з молодих матерів не хоче придбати «ходунка» для своєї дитини, що тільки-но починає вчитися ходити? (Радянська Україна, 27.VI 1961, 4).
Це пристосування (для розвитку ходіння малюків,конструкція на колесах) для збереження рівноваги і стійкості при ходьбі. Малюк посаджений в ходунки починає відштовхуватися ніжками від підлоги і незабаром починає бігати по всій квартирі.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
Медіа
Джерела та література
Великий тлумачний словник (ВТС) сучасної української мови
Словник української мови. Академічний тлумачний словник (1970—1980)
Іншими мовами
walkers - англійською
ходуни- російською
marcheur- французькою