Шнипорити
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 00:23, 25 листопада 2021; I.kovalenko (обговорення • внесок)
Шни́порити, -рю, -риш, гл. 1) = Нишпорити. Часинки не посидить тихо: так і шнипорить усюди. О. 1861. VIII. 19. 2) Смыслить, знать толкъ, умѣть. Він таки трохи шнипорить в малярстві. Шевч. (О. 1862. III. 4).
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |