Лиск
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 03:27, 9 листопада 2021; Mopavlichenko.if20 (обговорення • внесок)
Лиск, -ку, м. Блескъ; лоскъ, глянець.
Зміст
Сучасні словники
ЛИСК, у, чол. Блиск начищеної, лакованої, змащеної і т. ін. гладкої поверхні. Стара Марта аж сплеснула руками, коли.. вздріла Максима, що докінчував наваксовувати чоботи до сліпучого лиску (Юрій Смолич, Мир.., 1958, 507); Шапку він ще в дверях зірвав з голови і тепер пригладжував рукою білявий, з шовковим лиском чуб (Іван Ле, Хмельницький, I, 1957, 309).<ref>Словник української мови: в 11 томах. — Том 4, 1973. — Стор. 490.</ref>
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |