Лусочка
Лусочка, -ки, ж. Ум. отъ луска. Желех.
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ЛУ́СОЧКА, и, жін. Зменш. до луска. Шкіра ящірки суха і вкрита роговим шаром з роговими лусочками (Зоологія. Підручник для 7 кл., 1957, 97); Збудники летючої сажки вівса знаходяться під лусочками або .. на поверхні зерна (Колгоспна виробнича енциклопедія, II, 1956, 452); При обробці ріпчастої цибулі.. цибулину очищають від сухої лусочки (Технологія приготування їжі, 1957, 24); Хвороботворні грибки у великій кількості бувають в ураженому волоссі [людини] та шкірних лусочках (Хлібороб України, 1, 1964, 40).
УКРЛІТ.ORG_Cловник
ЛУ́СОЧКА, и, ж. Зменш. до луска́. Шкіра ящірки суха і вкрита роговим шаром з роговими лусочками (Зоол., 1957, 97); Збудники летючої сажки вівса знаходяться під лусочками або .. на поверхні зерна (Колг. енц., ІІ, 1956, 452); При обробці ріпчастої цибулі.. цибулину очищають від сухої лусочки (Технол. пригот. їжі, 1957, 24); Хвороботворні грибки у великій кількості бувають в ураженому волоссі [людини] та шкірних лусочках (Хлібороб Укр., 1, 1964, 40). Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 4. — С. 559.
[ http://lcorp.ulif.org.ua/dictua/ «Словники України on-line»]
Іноземні словники
[ https://uk.glosbe.com/uk/en/%D0%BB%D1%83%D1%81%D0%BE%D1%87%D0%BA%D0%B0 українська-англійська Словник]
Ілюстрації
![]() |
Матеріал з Вікіпедії
Луска (лат. squama) — тверді метамерні пластинки шкірного кістяка хребетних — риб, плазунів, птахів і деяких ссавців, що виконують захисну функцію. Також луска може зустрічатись у безхребетних. Форма і будова луски у тварин різних систематичних груп різні. Луска викопних безщелепних і риб — мезодермального походження, утворена кістковою тканиною (дентин, кістка) — плакоїдна луска; розташовується на тілі тварини правильними діагональними рядами по ходу колагенових волокон шкіри і, крім захисної, виконує опорно-рухову функцію. У філогенезі нижчих хребетних (круглороті, риби, земноводні) первісна плакоїдна луска хрящових риб, з якої виникли інші, складніші луски кісткових риб — ганоїдна, у тому числі космоїдна, і кісткова, що включає циклоїдну і ктеноїдну. Всі види луски риб характеризуються циклічним ростом з утворенням річних кілець, що дозволяють визначати вік і темп росту риби. Серед земноводних кісткові луски, гомологічні лускам кистеперих риб, відомі в деяких стегоцефалів і теперішніх безногих земноводних (червяги, рибозмії). Рогова луска плазунів, птахів і деяких ссавців утворюється зроговінням зовнішнього шару епідермісу. Рогові луски зазвичай змінюються шляхом периодичної линяння або злущення. У Плазунів рогова луска іноді зростається з вторинними шкірними окостеніннями і покриває все тіло (крокодили, черепахи), у птахів — тільки ноги, у ссавців (сумчасті, гризуни, комахоїдні та деякі інші) розташовується головним чином на хвості. Пера птахів, швидше всього, не утворились від луски. У філогенезі ссавців покрив з рогових лусок замінився волосяним. Вторинний розвиток потужних лусок