Нікчемний
Нікчемний, -а, -е. Ничтожный, ни къ чему не годный. Нікчемного ви роду. Ном.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
1. Ні на що не здатний. Сам Бар признає, що Верлен був нікчемний чоловік (Іван Франко, XVI, 1955, 255); Завжди так виходить, що нікчемні люди — і працівники нікчемні (Комуніст України, 3, 1965, 52); // Який не викликає до себе поваги; жалюгідний. Його штовхнули, і він впав на коліна перед Максимом, блідий, пошарпаний весь, нікчемний (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 101); // Який не відповідає певним вимогам; поганий. Чи не покинуть нам, небого, Моя сусідонько убога, Вірші нікчемні віршувать (Тарас Шевченко, II, 1963, 422); Коли б же хоч долото яке нікчемне, хоч паля яка негодяща! Не було нічого (Марко Вовчок, I, 1955, 334).
2. Незначний, несуттєвий. Не можна не пожаліти людей, які, спостерігаючи боротьбу марксистів з ліквідаторами, відбуваються нікчемними словами про шкідливість спорів, чвар, усобиці.. (Ленін, 23, 1972, 402); Виявилось, що на кожного з тих, хто сидів тут, було якесь звинувачення. Найчастіше — це нікчемні, сміхотворні звинувачення (Юрій Збанацький, Єдина, 1959, 58); // Позбавлений цінності, значення. Як птиця без крил, так життя без кохання Нікчемне й пусте (Олександр Підсуха, Поеми, 1954, 95).
3. Дуже малий, незначний щодо розміру, кількості і т. ін. Так, за ті нікчемні гроші Він танцює, він, що перше Був величним, жах наводив (Леся Українка, IV, 1954, 136); Юрбами ходять отамани [заробітчан] за прикажчиками.. А наймачам цього тільки й треба: всюди, ніби змовившись, пропонують однаково нікчемні ціни (Олесь Гончар, Таврія, 1952, 56).
4. Безсилий, немічний, кволий. — Вона, — кажуть царевичу, — нікчемна, вона тобі не дванадцять синів родить, а дванадцять кошенят приведе! (Олекса Стороженко, I, 1957, 63); — Ой, хороше телятко! А було ж нікчемне та негодяще (Олесь Донченко, VI, 1957, 146); Мене, Сашка Жука, набило серед вулиці якесь нікчемне руде дівчисько!.. (Леонід Смілянський, Сашко. 1957, 13).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
Медіа
https://www.youtube.com/watch?v=0DSWvwj5u9s
Іншими мовами
contemptible, adjective /kənˈtemp.tə.bəl/ US /kənˈtemp.tə.bəl/ - deserving contempt; despicable