Коріння
Зміст
Словник Бориса Грінченка
Корі́ння, -ня [коур‛і́н`:а], м. соб.
1)Коренья.
- На сире коріння, на біле каміння ніжки свої козацькії посікає. Дума.
- В Лесі тільки й було роботи, що копати коріння, варити зілля. К. ЧР.
2)Пряности. Желех. Ум. Коріннячко.
- Щоб ті сади висохли аж до коріннячка. Чуб.
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
1. Збірн. до корінь
- Буря вирвала кілька дубів з корінням (Панас Мирний, III, 1954, 188);
- Масна земля оживляла коріння, гнала по стовбурах соки (Анатолій Шиян, Баланда, 1957, 60);
- Корінці деяких рослин використовують як ліки. Під полом лежали усякі трави і коріння: м'ята, любисток, терлич, папороть (Квітка-Основ'яненко, II, 1956, 189);
- — Не буде зараження, — запевнив Денис. — У мене є всякі медикаменти і коріння (Олесь Гончар, III, 1959, 43).
2. Коренеплоди, що уживають зі стравами, напоями; прянощі.
- Отаман виніс із кімнати здорову пляшку горілки, настояну на жовтому корінні (Нечуй-Левицький, II, 1956, 224);
- М'ясо дичини іноді шпигують ароматичним корінням (Технологія приготування їжі, 1957, 50).
Словник синонімів
корінь (частина рослини, що міститься в землі й за допомогою якої рослина всмоктує з ґрунту воду з поживними речовинами); кореневище (перев. корінь багаторічних трав’янистих рослин і головний корінь дерева); корінець (перев. невеликого розміру); коріння збірн.; хвіст (у коренеплоді).
- Дніпро берег риє-риє, Яворові корінь миє (Т. Шевченко);
- Під шинами ще шипить волога земля і оголені рожеві корінці молодої трави (М. Стельмах);
- Зміями в’ються жмути засохлого коріння живих колись дерев (Г. Хоткевич);
- Хвіст морквини.
прянощі [пряність рідше] (рослини, що використовуються як приправа до їжі); коріння (коренеплоди).
- Замовляв [обід] Кошарний. Коньячок.., шашлик по-карськи: гранчасті шматки баранячого м’яса, засмажені до червоності, прошпиговані прянощами й збризнуті помідорним соком (П. Загребельний);
- В клуні пішов дух вареної горілки, меду, перцю та усякого коріння (І. Нечуй-Левицький).
Термін коріння також уживають, маючи на увазі своє походження чи основу чогось.
Фразеологізми
вирива́ти (викорчо́вувати) / ви́рвати (ви́корчувати) з ко́ренем (корі́нням) кого, що. Остаточно знищувати або ліквідовувати кого-, що-небудь.
- І твій батько, а мій вірний друг, сказав йому: “Зайду, Сафроне, до тебе. Небезпремінно зайду, коли твоє кодло буду із коренем виривати” (М. Стельмах);
- Нахвалявся прийти із сокирою та й викорчувати вас із корінням... (А. Дімаров);
// тільки док. Покінчити з ким-, чим-небудь, позбутися когось, чогось.
- — Нема йому більше місця в Ольжинім серці! — пристукнула Ірина кулачком по Кочубеєвому столу. — З корінням, каже, вирву з душі того проклятущого... (О. Гончар).
доко́пуватися / докопа́тися до ко́реня (до корі́ння) Глибоко, вдумливо аналізуючи що-небудь, з’ясовувати його суть.
- Він ніколи не буде ні письменником, ні інженером, бо не здатний серйозно вчитись і докопуватися до коріння (О. Донченко).
пусти́ти / рідше пуска́ти корі́ння (ко́рінь) в що, в чому.
1) Прижитися, закріпитися, обжитися де-небудь.
- Уявіть тих, хто залишив своє чисте, молоде, чудове місто, яким пишався, у якому вже пустив коріння, народжував дітей (Ю. Щербак);
- Пристав до вдовиці у прийми: двоє дітей, батько старий, хазяйство не яке, зате млин оце. Якщо як, то, може, й зовсім коріння пущу отут (А. Головко);
- Там ви пустили корінь, бо там ваша Василина .. до колиски клала та й співала вашим дітям (І. Чендей).
2) Стати постійним; надійно, міцно утвердитися.
- Розлад у Сніжковій сім’ї все глибше пускав коріння своє (К. Гордієнко);
- Ідея не задовольняється тим, що існує зараз, ні, вона прагне пустити коріння глибше, переконати вас, що вона вічна (В. Підмогильний);
- пуска́ти корінці́. Писар почув, що в йому запалюється злість, що вона пускає в його душі корінці (І. Нечуй-Левицький).
сяга́ти [свої́м] корі́нням куди. Вести, брати свій початок з дуже давніх часів; мати давні витоки, першооснови.
- Історія східних слов’ян своїм корінням сягає в глибоку давнину (Іст. укр. літ.).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Цікаві факти
- Голівудська акторка, пластунка Кетрін Винник має українське коріння. Онучка українського січового стрільця знялась в близько 20-ти успішних стрічках та серіалах виробництва "Paramount Pictures". В дитинстві, в рідному Торонто займалася в "Пласті", щонеділі ходила в тамтешню українську школу імені Цьопи Паліїв та відвідувала греко-католицьку церкву. Згодом захопилася східними єдиноборствами, де досягла неабияких результатів, отримавши чорний пояс з карате і тхеквондо. У 2002 році Кетрін Винник отримала премію "Найкраща актриса" на Нью-Йоркському міжнародному незалежному кіно та відео фестивалі ("Short Film Award" New York International Independent Film & Video Festival ) за роль у короткометражці "Daddy's Little Girl" ("Татова донечка").
- Різома (фр. rhizome — «кореневище») - форма коріння, що не має центрального підземного стрижня. А також філософська концепція, своєрідна метафора освоєння світу за однойменною працею «Різома» (1976) філософа Жиля Дельоза та психоаналітика Фелікса Ґваттарі. Дельоз і Ґваттарі виділяють два типи культури: «деревну» та «кореневища». Перший тип культури уособлює класичні зразки. У графічному зображенні, фотографії, копії відбивається світ. Втіленням «деревного» художнього світу слугує книга. На разі, дослідникипереконані, що "духу сучасності більш відповідає інший тип культури та протиставляють хаотичне переплетення частин різоми, кожна з яких знаходиться у власному контакті з оточуючим середовищем, принципу структурної впорядкованості та ієрархічності. Різоматична культура втілює нелінійний тип естетичних зв’язків – усі її точки пов’язані між собою, але ці зв’язки множинні, безструктурні, заплутані". Отже, книга власне стає картиною світу. Культура «різоми» символізує народження нового типу читання: «головним для читача стане не зрозуміти зміст книги, а користуватися нею як механізмом, експериментувати з нею»
- Не у всіх рослин коріння росте в ґрунті. У деяких тропічних видів воно звисає і вбирає вологу безпосередньо з повітря.
.
Див. також
Джерела та література
«Словарь української мови» Бориса Грінченка
Словопедія (українські тлумачні онлайн словники)
Всесвітній словник української мови