Олінь
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Версія від 20:02, 20 листопада 2017; Ovsheketera.if17 (обговорення • внесок)
Олінь, -ня, м. = Олень. Олінь лісний, бігун бистрий, а людей боиться. Гол. І. 376. Ум. Олінець.
Сучасні словники
ОЛІНЬ(те ж саме, що і ОЛЕНЬ), я, чол. Велика жуйна тварина (свійська і дика) родини оленевих з гілчастими рогами і коротким хвостом. Вийшли з ліса [лісу] олені, один за другим, а що вийде новий, то роги у нього все кращі та веселіші (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 326); Біля самого чума олені сонно погойдували розкішними головами, дожидаючи санної доріжки (Олександр Ільченко, Серце.., 1939, 398); * У порівняннях. Такі якісь у нього стали очі, як в оленя, що на морозі плаче (Леся Українка, I, 1951, 400).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Іншими мовами
Англійська- deer Французька- cerf Німецька- hirsch Польська- jeleń