Рачкувати
Рачкува́ти, -ку́ю, -єш, гл. Ползать на четверенькахъ. Дівчинонька кропиву шаткує, а за нею дитина рачкує. Чуб. V. 866.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Великий тлумачний словник сучасної української мови (2001р.)
Рачкувати, -ую, -уєш, недок., розм. Пересуватися рачки.
Тлумачний словник української мови (2002р.)
Рачкувати, ую, уєш, недок., розм. Пересуватися рачки,тобто спираючись на коліна та обидві долоні. Назад рачкувати - відступати відмовлятися від наміру, обіцянки тощо.
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
РАЧКУВАТИ, ую, уєш, недок., розм. Пересуватися рачки. Дівчинонька кропиву шаткує, А за нею дитина рачкує (Павло Чубинський, V, 1874, 866); Дмитро швидко поповз далі, в гущавину. Зупинявся, припадав до снігу обличчям, відсапувався і рачкував далі (Анатолій Хорунжий, Незакінч. політ, 1960, 13).
♦ Назад рачкувати — відступати, відмовлятися від чого-небудь (від прийнятого рішення, наміру, даного слова і т. ін.). — Ну, а я тому, що вже вмерло, що повинно було умерти, уклонятися не буду. Треба уперед йти, а не назад рачкувати! (Панас Мирний, III, 1954, 259).
Ілюстрації
x200px | x200px | ![]() |
![]() |