Відмінності між версіями «Жемчуг»
Елена (обговорення • внесок) |
Елена (обговорення • внесок) |
||
Рядок 2: | Рядок 2: | ||
'''Жемчуг, -гу, '''''м. ''Жемчугъ. ''Ой там Ганночка гуляла, жемчуг намисто порвала. ''Чуб. III. 188. Ум. '''Жемчужок. ''' | '''Жемчуг, -гу, '''''м. ''Жемчугъ. ''Ой там Ганночка гуляла, жемчуг намисто порвала. ''Чуб. III. 188. Ум. '''Жемчужок. ''' | ||
− | == | + | ==Інші словники== |
===[http://sum.in.ua/s/zhemchugh ''Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)'']=== | ===[http://sum.in.ua/s/zhemchugh ''Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)'']=== | ||
<br /> | <br /> | ||
Рядок 17: | Рядок 17: | ||
'''* У порівняннях.''' І кожний крок мій з квіточки, з билини Краплисту росу, мов жемчуг, трусив (''[http://lib.if.ua/franko/1250252476.html Іван Франко], XIII, 1954, 175'')<br /> | '''* У порівняннях.''' І кожний крок мій з квіточки, з билини Краплисту росу, мов жемчуг, трусив (''[http://lib.if.ua/franko/1250252476.html Іван Франко], XIII, 1954, 175'')<br /> | ||
<hr> | <hr> | ||
− | |||
− | |||
===''Етимологічний словник української мови у семи томах / Укладачі: Р.В. Болдирьов, В.Т. Коломієць, А.П. Критенко та ін. – К. : Вид-во «Наукова думка», 1982. – Т. 2. – С. 192.''=== | ===''Етимологічний словник української мови у семи томах / Укладачі: Р.В. Болдирьов, В.Т. Коломієць, А.П. Критенко та ін. – К. : Вид-во «Наукова думка», 1982. – Т. 2. – С. 192.''=== | ||
'''ЖЕМЧУГ''', [женчуг, женьчугѝ, жемчу̀жина, жемчу̀жниця], ст. жемчюгъ( XV ст.) жемчугъ (XVII ст.); – р. жѐмчуг, бр. жэ̀мчуг, др. жемчугъ, женьчюгъ; – запозичення з тюркських мов; дтюрк. *ǯеnčüγ, дав. в. від ǯеnčü, походить від кит. čen-ču «справжні перли»; так називалася також р. Сирдар’я; безпосереднім джерелом запозичення могло бути чув. ст. *ǯinǯü, звідки походить і уг. gyöngy «перлина»; пор. уйг. jinǯü, полов. інджі, аз. инчи, тур. іnci, ст. jenčü «тс.». – Макарушка 8; Шанский ЭСРЯ I 5, 284; Шипова 136 – 137; Филин Образ. яз. 284; Добродомов ИАН СЛЯ 1966/1, 57 – 64; Фасмер II 46; Преобр. I 227 – 228; Менгес 94 – 100; Мелиоранский ИОРЯС 7/2, 287; Корш ИОРЯС 8/4, 41. – Пор. дженджеру̀ха, дзю̀ндзя. | '''ЖЕМЧУГ''', [женчуг, женьчугѝ, жемчу̀жина, жемчу̀жниця], ст. жемчюгъ( XV ст.) жемчугъ (XVII ст.); – р. жѐмчуг, бр. жэ̀мчуг, др. жемчугъ, женьчюгъ; – запозичення з тюркських мов; дтюрк. *ǯеnčüγ, дав. в. від ǯеnčü, походить від кит. čen-ču «справжні перли»; так називалася також р. Сирдар’я; безпосереднім джерелом запозичення могло бути чув. ст. *ǯinǯü, звідки походить і уг. gyöngy «перлина»; пор. уйг. jinǯü, полов. інджі, аз. инчи, тур. іnci, ст. jenčü «тс.». – Макарушка 8; Шанский ЭСРЯ I 5, 284; Шипова 136 – 137; Филин Образ. яз. 284; Добродомов ИАН СЛЯ 1966/1, 57 – 64; Фасмер II 46; Преобр. I 227 – 228; Менгес 94 – 100; Мелиоранский ИОРЯС 7/2, 287; Корш ИОРЯС 8/4, 41. – Пор. дженджеру̀ха, дзю̀ндзя. | ||
Рядок 47: | Рядок 45: | ||
<br /> | <br /> | ||
<hr> | <hr> | ||
+ | ==Іноземні словники== | ||
+ | ===[http://vidahl.agava.ru/cgi-bin/dic.cgi?p=52&t=7878 ''Толковый словарь В. Даля'']=== | ||
+ | <br /> | ||
+ | *'''ЖЕМЧУГ''' м. а стар. женчюг, собират. самородные шарики, образующиеся в раковинах, особ. в жемчужнице ж., причисляемые к драгоценным украшениям и употребляемые то борками и бусами, то в различной обделке, как каменья. Индийская жемчужница, авикул, перловка, Meleagrina, Mytilus, а речная, Unio. Китайский жемчуг, крошеный перламутр. Доброе словно в жемчуге ходит. Петуху ячменное зерно жемчужины дороже. Жемчуг гарнцами пересыпают. Жемчужина ж. одно зерно самокатного жемчуга; крупное: бурмитское. | Редкость, драгоценность, особ. о красавицах. Жемчужный, из жемчуга состоящий, к нему относящийся. Жемчужная раковина, жемчужница. Жемчужная матка, перламут(р), каменистая оболочка жемчужного блеска внутри некоторых раковин. Жемчужный блеск, схожий с блеском жемчуга. Жемчужное сущ. ср. всякий жемчужный убор, наряд. Жемчужник м. торгующий жемчугом. | Кокошник, сорока, украшенная жемчугом. | Жемчужная девичья поднизь. | Наросты на оленьих рогах. Жемчужиться, о девице, спесиво красоваться, непомерно дорожа собою.<br /> | ||
+ | |||
+ | <hr> | ||
+ | ===[http://www.efremova.info/ ''Ефремова Т. Ф. Новый словарь русского языка. Толково-словообразовательный. – М.: Русский язык, 2000'']=== | ||
+ | <br /> | ||
+ | '''Же́мчуг''' ''м.''<br /> | ||
+ | *Драгоценные перламутровые образования круглой, овальной или неправильной формы белого, розового или черного цвета, возникающие в раковинах некоторых моллюсков. <br /> | ||
+ | |||
+ | *Изделия, украшения из таких образований. | ||
+ | <br /> | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
Рядок 72: | Рядок 83: | ||
*[http://samogo.net/articles.php?id=1464 Найбільша жемчужна в історії]<br /> | *[http://samogo.net/articles.php?id=1464 Найбільша жемчужна в історії]<br /> | ||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
==Цікаві факти== | ==Цікаві факти== | ||
*[http://interestingeventsclub.uol.ua/text/2805032/ Магічні властивості жемчуга]<br /> | *[http://interestingeventsclub.uol.ua/text/2805032/ Магічні властивості жемчуга]<br /> |
Версія за 14:59, 4 грудня 2013
Зміст
Словник Бориса Грінченка
Жемчуг, -гу, м. Жемчугъ. Ой там Ганночка гуляла, жемчуг намисто порвала. Чуб. III. 188. Ум. Жемчужок.
Інші словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ЖЕМЧУГ, у, чол., рідко.
1. Дорогоцінна перламутрова речовина у вигляді зерен білого, рожевого, жовтуватого, зрідка чорного кольору, яку добувають із черепашок деяких молюсків; перли.
- [Лінкей:]
- Без ліку злота я надбав
- І самоцвітів назбирав…
- Найкращий жемчуг – жемчужок
- Візьми собі для сережок.
(Гете, Фауст, перекл. Лукаша, 1955, 366)
2. Вироби, прикраси з цієї речовини.
Накинула на себе небога свитину та й пішла, як була убрана на весіллі, в жемчузі, в дукачах і самоцвітах (Олекса Стороженко, I, 1957, 40 )
* У порівняннях. І кожний крок мій з квіточки, з билини Краплисту росу, мов жемчуг, трусив (Іван Франко, XIII, 1954, 175)
Етимологічний словник української мови у семи томах / Укладачі: Р.В. Болдирьов, В.Т. Коломієць, А.П. Критенко та ін. – К. : Вид-во «Наукова думка», 1982. – Т. 2. – С. 192.
ЖЕМЧУГ, [женчуг, женьчугѝ, жемчу̀жина, жемчу̀жниця], ст. жемчюгъ( XV ст.) жемчугъ (XVII ст.); – р. жѐмчуг, бр. жэ̀мчуг, др. жемчугъ, женьчюгъ; – запозичення з тюркських мов; дтюрк. *ǯеnčüγ, дав. в. від ǯеnčü, походить від кит. čen-ču «справжні перли»; так називалася також р. Сирдар’я; безпосереднім джерелом запозичення могло бути чув. ст. *ǯinǯü, звідки походить і уг. gyöngy «перлина»; пор. уйг. jinǯü, полов. інджі, аз. инчи, тур. іnci, ст. jenčü «тс.». – Макарушка 8; Шанский ЭСРЯ I 5, 284; Шипова 136 – 137; Филин Образ. яз. 284; Добродомов ИАН СЛЯ 1966/1, 57 – 64; Фасмер II 46; Преобр. I 227 – 228; Менгес 94 – 100; Мелиоранский ИОРЯС 7/2, 287; Корш ИОРЯС 8/4, 41. – Пор. дженджеру̀ха, дзю̀ндзя.
Відмінок | Однина |
---|---|
Називний | же́мчуг |
Родовий | же́мчуга |
Давальний | же́мчугу (-ові) |
Знахідний | же́мчуг |
Орудний | же́мчугом |
Місцевий | на/у же́мчузі |
Кличний | же́мчуг* |
ЖЕМЧУЖНИЙ
- Прикм. до жемчуг. Жемчужне зернятко; // Зробл. з жемчугу. Жемчужне намисто.
- Перен. Схожий на жемчуг. Та посип, сину, жемчужного проса (Павло Чубинський, V, 1874, 749); Гірко плаче [цариця] жемчужними сльозами (Олекса Стороженко, I ,1957, 65).
Іноземні словники
Толковый словарь В. Даля
- ЖЕМЧУГ м. а стар. женчюг, собират. самородные шарики, образующиеся в раковинах, особ. в жемчужнице ж., причисляемые к драгоценным украшениям и употребляемые то борками и бусами, то в различной обделке, как каменья. Индийская жемчужница, авикул, перловка, Meleagrina, Mytilus, а речная, Unio. Китайский жемчуг, крошеный перламутр. Доброе словно в жемчуге ходит. Петуху ячменное зерно жемчужины дороже. Жемчуг гарнцами пересыпают. Жемчужина ж. одно зерно самокатного жемчуга; крупное: бурмитское. | Редкость, драгоценность, особ. о красавицах. Жемчужный, из жемчуга состоящий, к нему относящийся. Жемчужная раковина, жемчужница. Жемчужная матка, перламут(р), каменистая оболочка жемчужного блеска внутри некоторых раковин. Жемчужный блеск, схожий с блеском жемчуга. Жемчужное сущ. ср. всякий жемчужный убор, наряд. Жемчужник м. торгующий жемчугом. | Кокошник, сорока, украшенная жемчугом. | Жемчужная девичья поднизь. | Наросты на оленьих рогах. Жемчужиться, о девице, спесиво красоваться, непомерно дорожа собою.
Ефремова Т. Ф. Новый словарь русского языка. Толково-словообразовательный. – М.: Русский язык, 2000
Же́мчуг м.
- Драгоценные перламутровые образования круглой, овальной или неправильной формы белого, розового или черного цвета, возникающие в раковинах некоторых моллюсков.
- Изделия, украшения из таких образований.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Додаткові дані
Цікаві факти
- Магічні властивості жемчуга
- Плиний Старший (Фрагмент из Naturalis historia: XXXVII, V-VI)
- Новые данные в области биоминералогии — А. Г. Жабин
Джерела та література
- Словник Бориса Грінченка
- Етимологічний словник української мови у семи томах / Укладачі: Р.В. Болдирьов, В.Т. Коломієць, А.П. Критенко та ін. – К. : Вид-во «Наукова думка», 1982. – Т. 2. – С. 192.
- Ефремова Т. Ф. Новый словарь русского языка. Толково-словообразовательный. – М.: Русский язык, 2000
- Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
- Толковый словарь В. Даля