Відмінності між версіями «Рукодільство»
(→Сучасні словники) |
A.kyrda (обговорення • внесок) |
||
Рядок 27: | Рядок 27: | ||
− | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/ | + | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Педагогічний інститут]] |
Версія за 15:20, 29 листопада 2013
Рукодільство, -ва, с. Ремесло, кустарный промыселъ. Він живе хліборобством тілько, ніякого рукодільства не знає. Новомоск. у.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
РУКОДІЛЛЯ – я, с. 1. Виготовлення яких-небудь виробів, речей ручним способом; ручна (перев.. жіноча) робота взагалі. // Виріб, виконаний таким способом. 2. Шиття, в’язання, вишивання і т. ін. як вид ручної праці (Великий тлумачний словник сучасної української мови / Уклад. і голов. ред. В.Т. Бусел. – К.; Ірпінь: ВТФ "Перун", 2004. – С. 1089). РУКОДІЛЛЯ, я, с. 1. Виготовлення яких-небудь виробів, речей ручним способом; ручна (перев. жіноча) робота взагалї. – Я.. займався рукоділлям: плів кошики (Фр., IV, 1950, 159); // Виріб, виконаний таким способом. – Сміливо переступила я поріг маленької.., заповненої різноманітним жіночим рукоділлям кімнатки (Вільде, На порозі, 1955, 145). 2. Шиття, в'язання, вишивання і т. ін. як вид ручної праці. Рукоділля взагалі позитивно позначається на стані нервової системи, особливо в'р.зання (Рад. Укр., 5.II 1972, 4); Вона веде уроки малювання, рукоділля і бібліотечні години (їв., Таємниця, 1959, 26). РУКОДІЛЬНИЙ, а, є. Прикм. до рукоділля. Рукодільна робота; Рукодільна творчість. РУКОДІЛЬНИЧАТИ, аго, аєш, недок. Займатися рукоділлям (Словник української мови: Том 8. (природа- ряхтливий). – К.: Вид-во "Наукова думка", 1997. – 927 с. [1] С. 906)
Ілюстрації
![]() |
![]() |
Синонімічний ряд
Рукодільний, рукодільничати
Джерела та література
- Словник української мови: Том 8. (природа- ряхтливий). – К.: Вид-во "Наукова думка", 1997. – 927 с. [1]
- Великий тлумачний словник сучасної української мови / Уклад. і голов. ред. В.Т. Бусел. – К.; Ірпінь: ВТФ "Перун", 2004. – С. 1089