Відмінності між версіями «Судяк»
Рядок 38: | Рядок 38: | ||
==Цікаві факти або додаткова інформація== | ==Цікаві факти або додаткова інформація== | ||
− | |||
− | |||
− | |||
[[Категорія:Су]] | [[Категорія:Су]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2024 року]] | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет психології, соціальної роботи та спеціальної освіти]] | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Слова 2024 року/Факультет психології, соціальної роботи та спеціальної освіти]] |
Поточна версія на 09:15, 19 квітня 2024
Судяк, -ка, м. Мировой судья. Встрѣчено въ слѣд. записи: Та він мені ще з парубоцтва винен карбованців чимало, та я йому казку: а ходімо лишень до судяка та давай з себе росписку. Харьк.
Зміст
Сучасні словники
СУДДЯ, і, ч. 1. Службова особа в органах суду, яка виносить вирок у судовій справі. - Ходімо у паланку до військового судді - нехай він нас розсудить, хто з нас трьох злодій, бо вже, опріч нас, нікому і вкрасти тих грошей (Стор., І, 1957, 39); - Яка в вас справа? - спитав суддя (Коб., III, 1956, 503); Дід Омелько ойкав і запевняв, що.. наїдуть судді та підсудки і довідаються про кожного, хто він і звідки, і поженуть їх до колишніх панів (Тулуб, Людолови, І, 1957, 22); Судді незалежні і підкоряються тільки законові (Рад. суд охороняє права.., 1954, 17); Суддя - обранець народу, і він завжди повинен відчувати і усвідомлювати, які високі вимоги ставить народ до радянського суду (Ком. Укр., 9, 1966, 22); * У порівн. [Юда:] Та що ти мов суддя мене питаєш? Мені вже се обридло (Л. Укр., III, 1952, 141); Коли мовчазні, мов камінні, десяцькі привели до зборні Романа, там за столом неприступними суддями сиділи Окунь, Салоган і Октав Пігловський (Стельмах, І, 1962, 463).
Мировий суддя див. мировий; Народний суддя див. народний; Присяжний суддя див. присяжний.
2. У спорті - той, хто судить змагання, гру. Коли суддя просвистів відбій, сотні рук підхопили Вадика, а оркестр заграв туш на честь переможця-футболіста (Збан., Таємниця.., 1971, 369).
Суддя-інформатор - той, хто інформує про регламент, хід змагань. На червоному щиті суддя-інформатор крейдою пише очки, завойовані командами (Собко, Матв. затока, 1962, 355).
3. Людина, яка висловлює свою думку про когось, щось, дає оцінку кому-, чому-небудь. [Люцій (до громади ):] Вас, браття, я кличу в судді межи ним і мною (Л. Укр., II, 1951, 427); Коли між офіцерами виникала з якогось приводу суперечка, Івана Антоновича звичайно обирали суддею (Гончар, III, 1959, 198); Народ - найвищий суддя в мистецтві (Рильський, Веч. розмови, 1964, 257); * Образно. [Соняшник:] На світі повинен бути один суддя: правда! (Дмит., Дівоча доля, 1960, 80); * У порівн. Руїни сірі. Галки на стіні Сидять, мов судді марноти людської (Рильський, III, 1961, 274).
@ Бог вам (тобі, йому і т. ін. ) суддя, заст. - не мені вас (тебе, його і т. ін.) засуджувати. Чи найшла Оксана собі уроки чи роботу? - ледача дівчина, не пише мені - бог їй суддя! (Л. Укр., V, 1956, 180).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література