Відмінності між версіями «Окропляти»
(→Сучасні словники) |
|||
Рядок 3: | Рядок 3: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
− | + | ОКРОПЛЯТИ, яю, яєш і ОКРОПЛЮВАТИ, юю, юєш, недок., ОКРОПИТИ, роллю, ропиш; мн. окроплять; док., перех. і без додатка | |
+ | |||
+ | 1. Зволожувати, зрошувати кого-, що-небудьпо поверхні, розпорошуючи рідину на дрібні краплі; кропити, оббризкувати. Зароїлася в чорних очах і розлилася [вода] — як регіт — по всьому личку, окроплюючи його своїми бризками (Панас Мирний, I, 1954, 207); Спека.. несказанна, А води хоч би краплина, Хоч єдиная росина, Смажні губи окропити (Іван Манжура, Тв., 1955, 202); Нарешті таки вгамувались вітри, пішли дощі, окропили землю, і зерно, поключившись, дало ріст (Іван Цюпа, Назустріч.., 1958, 37); | ||
+ | // безос. Дрібним дощем окропляв із запашних, як василькові кропила, волохатих хмарин (Степан Васильченко, II, 1959, 19). | ||
+ | |||
+ | 2. перен., розм. Відзначати яку-небудь подію випивкою; обмивати. Знайомі, до огиди знайомі розтріпані тіні.. Кулик, Михайло. Стара компанія. Окроплюють повернення (Юрій Мушкетик, Серце.., 1962, 296). | ||
+ | |||
+ | [http://sum.in.ua/p/5/681/1%20Словник%20української%20мови:%20в%2011%20томах.%20—%20Том%205,%201974.%20—%20Стор.%20681. Словник української мови: в 11 томах. — Том 5, 1974. — Стор. 681.] | ||
+ | |||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" |
Версія за 08:26, 14 квітня 2023
Окропля́ти, -ля́ю, -єш, сов. в. окропити, -плю́, -пиш, гл. Окроплять, окропить. Холодної води знайди, рани мої постреляні да порубані окропи, охолоди. Макс.
Зміст
Сучасні словники
ОКРОПЛЯТИ, яю, яєш і ОКРОПЛЮВАТИ, юю, юєш, недок., ОКРОПИТИ, роллю, ропиш; мн. окроплять; док., перех. і без додатка
1. Зволожувати, зрошувати кого-, що-небудьпо поверхні, розпорошуючи рідину на дрібні краплі; кропити, оббризкувати. Зароїлася в чорних очах і розлилася [вода] — як регіт — по всьому личку, окроплюючи його своїми бризками (Панас Мирний, I, 1954, 207); Спека.. несказанна, А води хоч би краплина, Хоч єдиная росина, Смажні губи окропити (Іван Манжура, Тв., 1955, 202); Нарешті таки вгамувались вітри, пішли дощі, окропили землю, і зерно, поключившись, дало ріст (Іван Цюпа, Назустріч.., 1958, 37); // безос. Дрібним дощем окропляв із запашних, як василькові кропила, волохатих хмарин (Степан Васильченко, II, 1959, 19).
2. перен., розм. Відзначати яку-небудь подію випивкою; обмивати. Знайомі, до огиди знайомі розтріпані тіні.. Кулик, Михайло. Стара компанія. Окроплюють повернення (Юрій Мушкетик, Серце.., 1962, 296).
Словник української мови: в 11 томах. — Том 5, 1974. — Стор. 681.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |