Відмінності між версіями «Зжуритися»
(→Джерела та література) |
(→Зовнішні посилання) |
||
Рядок 33: | Рядок 33: | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | |||
+ | http://slovopedia.org.ua/93/53399/872365.html | ||
+ | |||
+ | http://sum.in.ua/s/zazhurjuvatysja | ||
+ | |||
+ | |||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут мистецтв]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут мистецтв]] | ||
[[Категорія:Слова 2021 року]] | [[Категорія:Слова 2021 року]] |
Версія за 12:08, 23 листопада 2021
Зжури́тися, -рю́ся, -ришся, гл. Запечалиться, журитися, истомиться печалью. Константиногр. у.
Засмучуватися з яких-небудь причин, зазнавати журби; печалитися, сумувати. Журитися, -рюся, -ришся, гл. Печалиться, грустить, сокрушаться. Не журима, дівчинонько, ще ж ти молоденька. Мет. 26. Журилась мати, плакала дуже жінка, а нічого робити: провели свого Трохима аж у губерню. Кв. 289. Як дівчині не журиться, козак покидає! Мет. 79. Журитися ким. Заботиться о комъ, принимать къ сердцу чью участь. Ой ти, братікужайворонку, не журися ти нами: годує Господь малі мої діти дрібними кришечками. Подол. г. Журитися за ким, по кому. Грустить, печалиться по комъ. Ти не знаєш, моя мати, за ким я журюся. Нп. Ой умру я, умру, та буду дивиться, ой чи будеш, мій миленький, по мені журиться? О. 1862. VI. 85. Ой чи журиться отецьмати по мені? Мет. 450. Журитися за чим, — чим. Заботиться о чемъ, хлопотать о чемъ. Журився за м’ясом, а м’ясо само йде. Рудч. Ск. І. 124. Дурень нічим ся не журить: горілку п’є і люльку курить. Ном. № 6207. Не журіться життям вашим. Єв. Мт. VI. 25.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Зажурюватися -ююся, -юєшся, недок. , рідко, зажуритися, -урюся, -уришся, док. Перейматися почуттям журби, смутку; журитися. || за ким, чим, по кому, чому. Горювати, тужити за ким-, чим-небудь.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Джерела та література
Великий тлумачний словник (ВТС) сучасної української мови
Словник української мови. Академічний тлумачний словник (1970—1980)