Відмінності між версіями «Жужмитися»
(Створена сторінка: '''Жужмитися, -млюся, -мишся, '''''гл. ''Комкаться. ''Не купуйте полотна ''(застилати підлогу), ''б...) |
|||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Жужмитися, -млюся, -мишся, '''''гл. ''Комкаться. ''Не купуйте полотна ''(застилати підлогу), ''бо воно за ногами тягнеться і жужмиться, а купіть дві плахти: роспорете та й будете застилати. ''Кіевъ. | '''Жужмитися, -млюся, -мишся, '''''гл. ''Комкаться. ''Не купуйте полотна ''(застилати підлогу), ''бо воно за ногами тягнеться і жужмиться, а купіть дві плахти: роспорете та й будете застилати. ''Кіевъ. | ||
[[Категорія:Жу]] | [[Категорія:Жу]] | ||
+ | |||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | Тлумачення слова у сучасних словниках | ||
+ | |||
+ | ЖУЖМИТИ, млю, мити; мн. жужмлять; недок., перех., рідко. Складати щось жужмом. Все жужмить та жужмить [сирота] його [латане шмаття] та все обертає праником так.., аби латки всі наспід приходились (Ірина Вільде, Сестри.., 1958, 321). | ||
+ | |||
+ | |||
+ | ЖУЖМИТИСЯ, миться; мн. жужмляться; недок. Скручуватися, зіщулюватися. Торкнув [Святогор] пужалном [торбиночку переметну] - ані жужмиться, Пальцем пробує - не ворушиться (Граб., II, 1959, 376); * Образно. У.. жіночки поморочилося в голові, мислі жужмились у гарячий клубок (Ільч., Козацьк. роду.., 1958, 455). | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Zhuzhmytysya201121.jpg|x140px]] | ||
+ | |||
+ | ==Джерела та література== | ||
+ | Словник української мови: в 11 томах. — Том 2, 1971. — Стор. 546. | ||
+ | https://slovnyk.ua/index.php?swrd=жужмитися |
Версія за 17:37, 20 листопада 2021
Жужмитися, -млюся, -мишся, гл. Комкаться. Не купуйте полотна (застилати підлогу), бо воно за ногами тягнеться і жужмиться, а купіть дві плахти: роспорете та й будете застилати. Кіевъ.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
ЖУЖМИТИ, млю, мити; мн. жужмлять; недок., перех., рідко. Складати щось жужмом. Все жужмить та жужмить [сирота] його [латане шмаття] та все обертає праником так.., аби латки всі наспід приходились (Ірина Вільде, Сестри.., 1958, 321).
ЖУЖМИТИСЯ, миться; мн. жужмляться; недок. Скручуватися, зіщулюватися. Торкнув [Святогор] пужалном [торбиночку переметну] - ані жужмиться, Пальцем пробує - не ворушиться (Граб., II, 1959, 376); * Образно. У.. жіночки поморочилося в голові, мислі жужмились у гарячий клубок (Ільч., Козацьк. роду.., 1958, 455).
Ілюстрації
![]() Джерела та літератураСловник української мови: в 11 томах. — Том 2, 1971. — Стор. 546. https://slovnyk.ua/index.php?swrd=жужмитися |