Відмінності між версіями «Обараніти»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Рядок 15: | Рядок 15: | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Обараніти1.jpg|x160px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Обараніти1.jpg|x160px]] | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Обараніти2.jpg|x160px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Обараніти2.jpg|x160px]] | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Обараніти3.png| | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Обараніти3.png|x160px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Обараніти4.png| | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Обараніти4.png|x160px]] |
|} | |} | ||
Версія за 14:32, 16 квітня 2020
Обара́ніти, -нію, -єш, гл. Растеряться.Словник UA
ОБАРАНІТИ, ію, ієш, док., розм., рідко. Стати безтямним; дуже розгубитися. Пригінчі стерялися, обараніли, не могли ради дати, стільки сили привалило, людей чи не більше ніж буряків повиходило (Горд., Чужу ниву.., 1947, 274).
Словопедія
ОБАРАНІТИ (аж) о́чі обарані́ли чиї, у кого і без додатка. Хтось має вигляд утомленої, неуважної, нетямущої й т. ін. людини. — То оце так ти учиш історію? — обурився на його (на нього) Макар.— Бач, як начитався, аж очі обараніли!.. (С. Васильченко).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
x160px | x160px |
Медіа
Джерела та література
- То оце так ти учиш історію? — обурився на його (на нього) Макар.— Бач, як начитався, аж очі обараніли!.. («Циганка» Степан Васильченко)