Відмінності між версіями «Мрійниця»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
(→Ілюстрації) |
(→Ілюстрації) |
||
Рядок 11: | Рядок 11: | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:00532812.jpeg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:00532812.jpeg|x140px]] | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Post-509989-1250229531.jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Post-509989-1250229531.jpg|x140px]] | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Mechtatelnica-kiprenskii+.jpg|x140px]] |
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
|} | |} |
Версія за 13:04, 25 листопада 2018
Мрійниця, -ці, ж. Мечтательница. Желех.
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
Жіночий рід до мрійник. Та хто любить мріяти. —Помітно було, що садила й поливала їх [квіти] із прихованою усмішкою жартівлива рука мрійниці, — і виросли вони і цвітуть тимо ж тихим, лукавим жартом дівчини-художниці (Степан Васильченко, II, 1959, 508); * Образно. Україно моя, далі, грозами свіжо пропахлі. Польова моя мрійнице.. Я віддам свою кров, свою силу і ніжність до краплі, Щоб з пожару ти встала, тополею в небо росла (Андрій Малишко, Звенигора, 1959, 98).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |