Відмінності між версіями «Хурта»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Рядок 2: | Рядок 2: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
− | + | # Мятель, вьюга. | |
+ | # Буря, ураганъ. ''Коли б мене сяя хуртовина злая в морі не втопила.'' '''АД. І. 187.''' ''Грім, блискавиця, вихор…. така піднялась хуртовина, що, Боже, твоя воля!'' '''ЗОЮР. II. 40.''' | ||
+ | # Невзгода. ''Одвідай мене безрідну та бездольну в чужій стороні, при лихій хуртовині.'' '''Мет. 356.''' ''Як пришибла лиха-нещасна хуртовина, то тоді одреклися усі куми-побратими.'' '''КС. 1882. XII. 497.''' | ||
+ | |||
+ | '''Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 4. — С. 420.''' | ||
+ | |||
+ | # Сильний вітер із снігом; заметіль. ''Реве, стогне хуртовина, Котить, верне полем'' '''(Шевч., І, 1963, 34);''' ''Завиває хуртовина, Вітер валить з ніг; Не потрапиш, де хатина,— Все засипав сніг'' '''(Граб., І, 1959, 533);''' ''А хуртовина вже така розігралася, що з ніг валить. Вітер жменями сніг у лице кидає, дух забива'' '''(Хотк., І, 1966, 166);''' ''Хуртовина гасала по полю і наскрізь продувала людей'' '''(Панч, Син Таращ. полку, 1946, 58);''' ''Не вмістиш цієї картини, Мабуть, ні в яке полотно: Гудуть у степу хуртовини, А шахти ростуть все одно!'' '''(С. Ол., Вибр., 1959, 222);''' *У порівн. Здається, тільки що промчалась тут біда, Мов хуртовина грізная, раптова (Л. Укр., І, 1951, 71). | ||
+ | # ''перен., розм.'' Те саме, що '''завірю́ха''' ''Івась у неї був одним один. Їй тяжко і страшно було подумати, що як виросте її одинчик, а тут, не дай господи, схопиться яка завірюха з башею або татарвою, та й замчить її ясного сокола бозна за який край світа [світу].. Жахаючись тої страшної хуртовини, яка тоді часто й густо підіймалася, материне серце боялося, щоб Івась у іграшках, бува, не привчився до неї'' '''(Мирний, І, 1949, 180);''' ''Ми думали собі: чи всі живі після такої несамовитої світової хуртовини, що вогненним ураганом чотири роки поливала й скородила світ…'' '''(Мас., Роман.., 1970, 298);''' ''Ой у місті Петрограді Знялась хуртовина, Ой там зоря п’ятикутна В Жовтні засвітила'' '''(Нар. тв. та етн., 4, 1958, 33).''' | ||
+ | # Буря (у 1 знач.), ураган. ''Як зробилась на Чорному морі страшенна хуртовина.., дак чим Олексій Попович вирятувався?'' '''(Барв., Опов.., 1902, 452);''' ''Буря валила легкі літні юрти й намети. Котився посуд, ковдри, одяг… Злякана отара помчала світ за очі, і піскова хуртовина гнала її все далі…'' '''(Тулуб, В степу.., 1964, 72);''' // ''перен., розм.'' Те саме, що '''ви́хор''' ''Він був для мене наче паличка дирижера [диригента], що викликає раптом з мертвої тиші цілу хуртовину згуків'' '''(Коцюб., II, 1955, 232);''' ''В повітрі — хуртовина з квіток: летять троянди, летять піони, дощем сиплються сині волошки'' '''(Вас., Незібр. тв., 1941, 64);''' ''Хлюпнувся у річку. Іван — в Інгульці! Прожектор піймав його. Куль хуртовина, —По ньому стріляли німецькі стрільці…'' '''(Нех., Хто сіє вітер, 1959, 20).''' | ||
+ | # ''перен., розм.'' Нещастя, знегода, тяжка година і т ін. ''А як прийшла худая, нещасливая хуртовина — Одріклася вся названая родина'' '''(Чуб., V, 1874, 470);''' ''О. знаю я, багато ще промчить Злих хуртовин над головою в мене, Багато ще надій із серця облетить, Немов од вихря листячко зелене'' '''(Л. Укр., І, 1951, 122);''' ''Любов і гнів, що дарувала сину, І серця жар, і пломенистий зір Я пронесу у всяку хуртовину Всім недругам моїм наперекір!'' '''(Мал., Звенигора, 1959, 19);''' ''Але раптом Гюлле промовила: — Так, я передаю моє слово моєму братові Ахметові. Хтось легко зітхнув, і затаєна в тиші погрозлива хуртовина непомітно розвіялась'' '''(Досв., Гюлле, 1961, 94).''' | ||
+ | |||
+ | '''Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 11. — С. 174.''' | ||
+ | |||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" |
Версія за 15:04, 13 листопада 2018
Хурта, -ти, ж. = Хуртовина 1. Пустіть, добродію ласкавий, у хату заночувати. Хурта така, що крий Мати Божа. О. 1862. IV. 88.
Зміст
Сучасні словники
- Мятель, вьюга.
- Буря, ураганъ. Коли б мене сяя хуртовина злая в морі не втопила. АД. І. 187. Грім, блискавиця, вихор…. така піднялась хуртовина, що, Боже, твоя воля! ЗОЮР. II. 40.
- Невзгода. Одвідай мене безрідну та бездольну в чужій стороні, при лихій хуртовині. Мет. 356. Як пришибла лиха-нещасна хуртовина, то тоді одреклися усі куми-побратими. КС. 1882. XII. 497.
Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 4. — С. 420.
- Сильний вітер із снігом; заметіль. Реве, стогне хуртовина, Котить, верне полем (Шевч., І, 1963, 34); Завиває хуртовина, Вітер валить з ніг; Не потрапиш, де хатина,— Все засипав сніг (Граб., І, 1959, 533); А хуртовина вже така розігралася, що з ніг валить. Вітер жменями сніг у лице кидає, дух забива (Хотк., І, 1966, 166); Хуртовина гасала по полю і наскрізь продувала людей (Панч, Син Таращ. полку, 1946, 58); Не вмістиш цієї картини, Мабуть, ні в яке полотно: Гудуть у степу хуртовини, А шахти ростуть все одно! (С. Ол., Вибр., 1959, 222); *У порівн. Здається, тільки що промчалась тут біда, Мов хуртовина грізная, раптова (Л. Укр., І, 1951, 71).
- перен., розм. Те саме, що завірю́ха Івась у неї був одним один. Їй тяжко і страшно було подумати, що як виросте її одинчик, а тут, не дай господи, схопиться яка завірюха з башею або татарвою, та й замчить її ясного сокола бозна за який край світа [світу].. Жахаючись тої страшної хуртовини, яка тоді часто й густо підіймалася, материне серце боялося, щоб Івась у іграшках, бува, не привчився до неї (Мирний, І, 1949, 180); Ми думали собі: чи всі живі після такої несамовитої світової хуртовини, що вогненним ураганом чотири роки поливала й скородила світ… (Мас., Роман.., 1970, 298); Ой у місті Петрограді Знялась хуртовина, Ой там зоря п’ятикутна В Жовтні засвітила (Нар. тв. та етн., 4, 1958, 33).
- Буря (у 1 знач.), ураган. Як зробилась на Чорному морі страшенна хуртовина.., дак чим Олексій Попович вирятувався? (Барв., Опов.., 1902, 452); Буря валила легкі літні юрти й намети. Котився посуд, ковдри, одяг… Злякана отара помчала світ за очі, і піскова хуртовина гнала її все далі… (Тулуб, В степу.., 1964, 72); // перен., розм. Те саме, що ви́хор Він був для мене наче паличка дирижера [диригента], що викликає раптом з мертвої тиші цілу хуртовину згуків (Коцюб., II, 1955, 232); В повітрі — хуртовина з квіток: летять троянди, летять піони, дощем сиплються сині волошки (Вас., Незібр. тв., 1941, 64); Хлюпнувся у річку. Іван — в Інгульці! Прожектор піймав його. Куль хуртовина, —По ньому стріляли німецькі стрільці… (Нех., Хто сіє вітер, 1959, 20).
- перен., розм. Нещастя, знегода, тяжка година і т ін. А як прийшла худая, нещасливая хуртовина — Одріклася вся названая родина (Чуб., V, 1874, 470); О. знаю я, багато ще промчить Злих хуртовин над головою в мене, Багато ще надій із серця облетить, Немов од вихря листячко зелене (Л. Укр., І, 1951, 122); Любов і гнів, що дарувала сину, І серця жар, і пломенистий зір Я пронесу у всяку хуртовину Всім недругам моїм наперекір! (Мал., Звенигора, 1959, 19); Але раптом Гюлле промовила: — Так, я передаю моє слово моєму братові Ахметові. Хтось легко зітхнув, і затаєна в тиші погрозлива хуртовина непомітно розвіялась (Досв., Гюлле, 1961, 94).
Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 11. — С. 174.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
YouTube відео, звуки, музика, тощо. (див. Довідка:YouTube, Довідка:Завантаження та розміщення файлів)
Див. також
(Посилання на сторінки цієї Вікі)
Див. Довідка:Стиль
Джерела та література
Див. Довідка:Стиль
Зовнішні посилання
Див. Довідка:Посилання