Відмінності між версіями «Поет»
(→Зовнішні посилання) |
(→Зовнішні посилання) |
||
Рядок 62: | Рядок 62: | ||
https://onlyart.org.ua | https://onlyart.org.ua | ||
+ | |||
+ | https://www.dict.com | ||
+ | |||
+ | https://uk.glosbe.com | ||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут філології]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут філології]] | ||
[[Категорія:Слова 2018 року]] | [[Категорія:Слова 2018 року]] |
Версія за 23:43, 21 жовтня 2018
Словник Грінченка
Поет, -та, м. Поэтъ. Чого стоїть Шевченко яко поет народиш. К. Оп. 115.
Сучасні словники
Поет -а, ч.
1》 Автор літературних віршованих, прозових і драматичних поетичних творів.
Автор віршованих поетичних творів.
Художник будь-якого виду мистецтва, твори якого відзначаються поетичністю.
Той, хто оспівує, прославляє що-небудь; співець.
2》 Той, хто поетично сприймає дійсність, поетично ставиться до навколишнього світу.
Поет, а, чол.
1. Автор літературних віршованих, прозових і драматичних поетичних творів.
Шевченко був поетом-борцем, найкращим діячем громадським (Павло Грабовський, III, 1960, 125);
Не жрець, не вождь, а робітник — Поета справжнього імення... (Максим Рильський, I, 1960, 281);
Автор віршованих поетичних творів.
Окремі вірші відомих українських поетів — П. Тичини, М. Рильського, М. Бажана були вміщені під час декади української культури на сторінках польських газет і журналів (Вісник АН УРСР, 9, 1957, 22);
Художник будь-якого виду мистецтва, твори якого відзначаються поетичністю. Одного щастя бажаю я: забути, забуть все на світі, забуть гидкий час, нікчемних людей. — ніби говорять мелодії поета-композитора (Нечуй-Левицький, III, 1956, 306);
Той, хто оспівує, прославляє що-небудь; співець. Читаючи їх [вірші], не знаєш, кому оддати перевагу: чи поетові боротьби, чи поетові-лірикові, співцеві кохання і настроїв (Михайло Коцюбинський, III, 1956, 41);
Андрій Головко — поет села. І справа не лише в самому задумі чи у виборі героїв.. Справа.. в усьому духові прози Головка (Радянське літературознавство, 12, 1967, 57).
2. Той, хто поетично сприймає дійсність, поетично ставиться до навколишнього світу.
— Пане доктор! — строго перебила його Целя. — Не вдавайте з себе поета! Се вам дуже не до лиця. Кілько разів ви говорили про себе, що ви чоловік практичний. То говоріть же по-свойому [по-своєму], практично (Іван Франко, II, 1950, 335);
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |