Відмінності між версіями «Шворочка»
(→Див. також) |
|||
Рядок 26: | Рядок 26: | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
+ | '''Шворочка''' - іменник, жіночий рід, неістота | ||
+ | |||
+ | Називний ''шво́рочка'', ''шво́рочки'' | ||
+ | |||
+ | Родовий ''шво́рочки'', ''шво́рочок'' | ||
+ | |||
+ | Давальний ''шво́рочці'', ''шво́рочці'' | ||
+ | |||
+ | Знахідний ''шво́рочку'', ''шво́рочки'' | ||
+ | |||
+ | Орудний ''шво́рочкою'', ''шво́рочками'' | ||
+ | |||
+ | Місцевий ''на/у шво́рочці'', ''на/у шво́рочках'' | ||
+ | |||
+ | Кличний ''шво́рочко'', ''шво́рочки'' | ||
==Джерела== | ==Джерела== |
Версія за 21:19, 20 жовтня 2018
Словник Грінченка
Шво́рочка, -ки, ж. Ум. отъ шво́рка.
Сучасні словники
Академічник тлумачний словник (1970-1980)
ШВО́РОЧКА, и, жін. Зменш.-пестл. до шворка. Тимко кивнув головою і міцно зав'язав шворочки від шапки (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 496).
Тонкий мотузок; мотузочок. Найбільший шрам оперізував цілу голову через чоло впоперек. Ніби старий сторож перев'язав собі череп тонкою шворкою (Юрій Смолич, Прекрасні катастрофи, 1956, 138); Окуляри, блиснувши сонцем, скочили з носа і зателіпалися на чорній шворці (Михайло Стельмах, I, 1962, 49); Центр стелі можна визначати за точкою перетину двох шворок, натягнутих навхрест на підлозі з протилежних кутів кімнати (Монтаж і ремонт.. електрообладнання, 1956, 96);
МОТУЗО́К (зсуканий перев. з прядива виріб для зв’язування або прив’язування когось, чогось), МОТУ́ЗКА, ВІРЬО́ВКА, МО́ТУЗ, ШВА́РА діал., ШВО́РА діал. (перев. грубий, довгий); ШВО́РКА, ПОВОРО́ЗКА, ПО́ВОРОЗ, ШНУРО́К, ШНУРІ́ВКА (перев. тонкий, недовгий); ШНУР (сплетений з ниток або прядива); ШКЕРТ мор. (тонкий); ВУЖІ́ВКА діал.,УЖВА́ діал. (з лози), ШВО́РА (ремінь, шнур, на якому водять собак, перев. мисливських), ШВО́РКА, ПОВОДО́К, РЕМІНЕ́ЦЬ, СМИК. Федір Іванович кінчив ув’язувати мотузком пакунок (А. Головко); На палубі видно матроську білизну, вона сушиться, розвішана на мотузці (О. Гончар); Улас дістав дві міцні вірьовки, прив’язав один кінець до ялини над самою скелею, переплутав дві вірьовки шнурками, неначе щаблями, так що з двох вірьовок вийшла ніби драбина (І. Нечуй-Левицький); Чемодан перев’язано новим, недавно купленим у кооперації мотузом (В. Собко); Пора рушати. Керманичі вже на місцях, Тимофій розмотує швару (Г. Хоткевич); -. Скидай штельвагу та тримай, щоб не била коней по ногах!.. А цю швору кинь (І. Ле); Соломія відпустила шворку, і колоди, з яких був зв’язаний її пліт, підхопила вода (С. Голованівський); Вони відібрали від нього сокиру, зв’язали ззаду руки поворозкою (М. Коцюбинський); - Впіймали його за повелінням нашого князенка і за шию поворозом вели до самого Києва (П. Загребельний); Він погладив долонею картонну папку, перетягнуту туго шнурівкою (М. Чабанівський); До товстого шнура прив’язаний гострий гачок (О. Донченко); Хвостик скручувався безперестанку в вужівку (Лесь Мартович); І пригадалось дитинство, коли він із батьком, старим лісорубом, гонив міцно скручені ужвою плоти по Десні і Дніпру (М. Стельмах). Нехай коней сідлають та щоб гончих і хортів на швори позбирали! (О. Стороженко); Якась розкохана пані, тримаючи на шворці песика, здивовано зиркнула на залізничника (М. Стельмах); Вівчарка натягує поводок і починає гарчати (В. Козаченко); Двоє супутників поспішали за графом, тягнучи на ремінці собак (О. Донченко); У ріг затрублено, і під його музику Зануджені хорти самі ідуть на смик (переклад М. Рильського).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Див. також
Шворочка - іменник, жіночий рід, неістота
Називний шво́рочка, шво́рочки
Родовий шво́рочки, шво́рочок
Давальний шво́рочці, шво́рочці
Знахідний шво́рочку, шво́рочки
Орудний шво́рочкою, шво́рочками
Місцевий на/у шво́рочці, на/у шво́рочках
Кличний шво́рочко, шво́рочки
Джерела
https://uk.worldwidedictionary.org/%D1%88%D0%B2%D0%BE%D1%80%D0%B0