Відмінності між версіями «Свавільний»
(Створена сторінка: '''Свавільний, -а, -е. '''Своевольный, самовольный. Лебед. у. Чуб. I. 164. ''Чи я ж тобі не казала, не...) |
|||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Свавільний, -а, -е. '''Своевольный, самовольный. Лебед. у. Чуб. I. 164. ''Чи я ж тобі не казала, не бери ж ти мене, бо я роду свавільного, не навчиш ти мене. ''Нп. | '''Свавільний, -а, -е. '''Своевольный, самовольный. Лебед. у. Чуб. I. 164. ''Чи я ж тобі не казала, не бери ж ти мене, бо я роду свавільного, не навчиш ти мене. ''Нп. | ||
[[Категорія:Св]] | [[Категорія:Св]] | ||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | ===[http://sum.in.ua Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980) ]=== | ||
+ | . СВАВІ́ЛЬНИЙ, а, е. | ||
+ | 1. Який діє на власний розсуд, не зважаючи на волю й думку інших; самовільний. Вона безжурна... свавільна, тут і там на відвідинах забавляється (Ольга Кобилянська, II, 1956, 294); О. Телесницький.. раз у раз жалувався на нас, що ми ліниві, ..свавільні і що без бійки не можна собі з нами дати ради (Іван Франко, IV, 1950, 232); Характером своїм свавільна Орина немало попсувала крові батькам (Михайло Стельмах, Хліб.., 1959, 136); * Образно. Ніхто не відав, куди нас кинуть свавільні хвилі (Леся Українка, I, 1951, 312); Навколо гуло гуркотіло, гриміло, ніби сварилися між собою хмари, гори і свавільні вітри (Оксана Іваненко, Великі очі, 1956, 67); | ||
+ | // Власт. такій людині. Безкарна, свавільна поведінка пана, хазяїна над безправним сільським людом, давно тривожила серце юнакові (Костянтин Гордієнко, Чужу ниву.., 1947, 42); Образи не пробачать [Гамалії], з двох слів у бійку лізуть, є щось дике і свавільне у їх характері, тигряча кров тече по їхніх жилах (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 21); | ||
+ | // Який виражає свавілля. Чорні від страждання мої ночі, Білі від скорботи мої дні Впали у твої свавільні очі, Жадібні, глибокі і чудні (Василь Симоненко, Земне тяжіння, 1964, 90); | ||
+ | // Здійснюваний без дозволу, на власний розсуд, без достатніх підстав. Чи потребує ж особливого роз'яснення, що свавільна і жартівлива пародія одного Фрейлігратового вірша.. зовсім не мав на меті зневаги поета? (Леся Українка, IV, 1954, 134); Перечитайте думу пізнішого часу, скажімо, про Хмельницького і Барабаша або про смерть Хмельницького, і ви, якщо не звертати уваги на історичні неточності, на свавільні зближення далеких по часу подій і т. ін., здивовані будете тверезо-реалістичним тоном розповіді (Максим Рильський, IX, 1962, 231); | ||
+ | // Який розвивається, відбувається безконтрольно, стихійно. Нелегко було спрямовувати свавільну течію зборів (Семен Журахович, Звич. турботи, 1960, 106). | ||
+ | |||
+ | 2. Який суперечить установленим законам, позбавлений справедливості; беззаконний. Коцюбинський допомагає революційним гурткам, організовує страйк службовців проти свавільних дій царської поліції (Історія української літератури, I, 1954, 603). | ||
+ | |||
+ | ===[http://hrinchenko.com/slovar/znachenie-slova/49934-prjamec.html Словник української мови за редакцією Б.Д.Грінченка]=== | ||
+ | Свавільний, -а, -е. Своевольный, самовольный. Лебед. у. Чуб. I. 164. Чи я ж тобі не казала, не бери ж ти мене, бо я роду свавільного, не навчиш ти мене. Н. п. | ||
+ | |||
+ | ===[http://ukrlit.org/slovnyk УКРЛІТ.ORG_Cловник]=== | ||
+ | СВАВІ́ЛЬНИЙ, а, е. | ||
+ | 1. Який діє на власний розсуд, не зважаючи на волю й думку інших; самовільний. Вона безжурна… свавільна, тут і там на відвідинах забавляється (Коб., II, 1956, 294); О. Телесницький.. раз у раз жалувався на нас, що ми ліниві, ..свавільні і що без бійки не можна собі з нами дати ради (Фр., IV, 1950, 232); Характером своїм свавільна Орина немало попсувала крові батькам (Стельмах, Хліб.., 1959, 136); * Образно. Ніхто не відає, куди нас кинуть свавільні хвилі (Л. Укр., І, 1951, 312); Навколо гуло, гуркотіло, гриміло, ніби сварилися між собою хмари, гори і свавільні вітри (Ів., Вел. очі, 1956, 67); // Власт. такій людині. Безкарна, свавільна поведінка пана, хазяїна над безправним сільським людом, давно тривожила серце юнакові (Горд., Чужу ниву.., 1947, 42); Обра́зи не пробачать [Гамалії], з двох слів у бійку лізуть, є щось дике і свавільне у їх характері, тигряча кров тече по їхніх жилах (Тют., Вир, 1964, 21); // Який виражає свавілля. Чорні від страждання мої ночі, Білі від скорботи мої дні Впали у твої свавільні очі, Жадібні, глибокі і чудні (Сим., Земне тяжіння, 1964, 90); // Здійснюваний без дозволу, на власний розсуд, без достатніх підстав. Чи потребує ж особливого роз’яснення, що свавільна і жартівлива пародія одного Фрейлігратового вірша.. зовсім не має на меті зневаги поета? (Л. Укр., IV, 1954, 134); Перечитайте думу пізнішого часу, скажімо, про Хмельницького і Барабаша або про смерть Хмельницького, і ви, якщо не звертати уваги на історичні неточності, на свавільні зближення далеких по часу подій і т. ін., здивовані будете тверезо-реалістичним тоном розповіді (Рильський, IX, 1962, 231); // Який розвивається, відбувається безконтрольно, стихійно. Нелегко було спрямовувати свавільну течію зборів (Жур., Звич. турботи, 1960, 106). | ||
+ | |||
+ | 2. Який суперечить установленим законам, позбавлений справедливості; беззаконний. Коцюбинський допомагає революційним гурткам, організовує страйк службовців проти свавільних дій царської поліції (Іст. укр. літ., І, 1954, 603). | ||
+ | |||
+ | ==Іноземні словники== | ||
+ | ===[http://ukrainian_explanatory.academic.ru Словари и энциклопедии на Академике]=== | ||
+ | свавільний | ||
+ | -а, -е. | ||
+ | 1) Який діє на власний розсуд, не зважаючи на волю й думку інших; самовільний. || Власт. такій людині. || Який виражає свавілля. || Здійснюваний без дозволу, на власний розсуд, без достатніх підстав. || Який розвивається, відбувається безконтрольно, стихійно. | ||
+ | 2) Який суперечить установленим законам, позбавлений справедливості; беззаконний. | ||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #ccc solid; border-bottom:5px #ccc solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: 75f0b3a9a9921337507c956f4eacc122.jpg]] | ||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev:youtube| Jqk-j7Tq_n4 }} | ||
+ | ==Цікаві факти== | ||
+ | ===[http://uk.wikipedia.org/wiki Матеріал з Вікіпедії]=== | ||
+ | СВАВІ́ЛЬНИЙ (який проявляє чи в якому проявляється свавілля), РОЗГНУ́ЗДАНИЙ, ДЕСПОТИ́ЧНИЙ, ТИРАНІ́ЧНИЙ. Чоловіки, вийшовши з діброви, ..дивились на той дурницький бенкет свавільної гулячої шляхти (І. Нечуй-Левицький); Ми знаємо приклади загибелі стародавніх деспотичних культур (В. Еллан); Тиранічне правління колонізаторів. | ||
+ | ===[адреса посилання]=== | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Університетський коледж]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2016 року]] |
Версія за 21:17, 15 жовтня 2018
Свавільний, -а, -е. Своевольный, самовольный. Лебед. у. Чуб. I. 164. Чи я ж тобі не казала, не бери ж ти мене, бо я роду свавільного, не навчиш ти мене. Нп.
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
. СВАВІ́ЛЬНИЙ, а, е. 1. Який діє на власний розсуд, не зважаючи на волю й думку інших; самовільний. Вона безжурна... свавільна, тут і там на відвідинах забавляється (Ольга Кобилянська, II, 1956, 294); О. Телесницький.. раз у раз жалувався на нас, що ми ліниві, ..свавільні і що без бійки не можна собі з нами дати ради (Іван Франко, IV, 1950, 232); Характером своїм свавільна Орина немало попсувала крові батькам (Михайло Стельмах, Хліб.., 1959, 136); * Образно. Ніхто не відав, куди нас кинуть свавільні хвилі (Леся Українка, I, 1951, 312); Навколо гуло гуркотіло, гриміло, ніби сварилися між собою хмари, гори і свавільні вітри (Оксана Іваненко, Великі очі, 1956, 67); // Власт. такій людині. Безкарна, свавільна поведінка пана, хазяїна над безправним сільським людом, давно тривожила серце юнакові (Костянтин Гордієнко, Чужу ниву.., 1947, 42); Образи не пробачать [Гамалії], з двох слів у бійку лізуть, є щось дике і свавільне у їх характері, тигряча кров тече по їхніх жилах (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 21); // Який виражає свавілля. Чорні від страждання мої ночі, Білі від скорботи мої дні Впали у твої свавільні очі, Жадібні, глибокі і чудні (Василь Симоненко, Земне тяжіння, 1964, 90); // Здійснюваний без дозволу, на власний розсуд, без достатніх підстав. Чи потребує ж особливого роз'яснення, що свавільна і жартівлива пародія одного Фрейлігратового вірша.. зовсім не мав на меті зневаги поета? (Леся Українка, IV, 1954, 134); Перечитайте думу пізнішого часу, скажімо, про Хмельницького і Барабаша або про смерть Хмельницького, і ви, якщо не звертати уваги на історичні неточності, на свавільні зближення далеких по часу подій і т. ін., здивовані будете тверезо-реалістичним тоном розповіді (Максим Рильський, IX, 1962, 231); // Який розвивається, відбувається безконтрольно, стихійно. Нелегко було спрямовувати свавільну течію зборів (Семен Журахович, Звич. турботи, 1960, 106).
2. Який суперечить установленим законам, позбавлений справедливості; беззаконний. Коцюбинський допомагає революційним гурткам, організовує страйк службовців проти свавільних дій царської поліції (Історія української літератури, I, 1954, 603).
Словник української мови за редакцією Б.Д.Грінченка
Свавільний, -а, -е. Своевольный, самовольный. Лебед. у. Чуб. I. 164. Чи я ж тобі не казала, не бери ж ти мене, бо я роду свавільного, не навчиш ти мене. Н. п.
УКРЛІТ.ORG_Cловник
СВАВІ́ЛЬНИЙ, а, е. 1. Який діє на власний розсуд, не зважаючи на волю й думку інших; самовільний. Вона безжурна… свавільна, тут і там на відвідинах забавляється (Коб., II, 1956, 294); О. Телесницький.. раз у раз жалувався на нас, що ми ліниві, ..свавільні і що без бійки не можна собі з нами дати ради (Фр., IV, 1950, 232); Характером своїм свавільна Орина немало попсувала крові батькам (Стельмах, Хліб.., 1959, 136); * Образно. Ніхто не відає, куди нас кинуть свавільні хвилі (Л. Укр., І, 1951, 312); Навколо гуло, гуркотіло, гриміло, ніби сварилися між собою хмари, гори і свавільні вітри (Ів., Вел. очі, 1956, 67); // Власт. такій людині. Безкарна, свавільна поведінка пана, хазяїна над безправним сільським людом, давно тривожила серце юнакові (Горд., Чужу ниву.., 1947, 42); Обра́зи не пробачать [Гамалії], з двох слів у бійку лізуть, є щось дике і свавільне у їх характері, тигряча кров тече по їхніх жилах (Тют., Вир, 1964, 21); // Який виражає свавілля. Чорні від страждання мої ночі, Білі від скорботи мої дні Впали у твої свавільні очі, Жадібні, глибокі і чудні (Сим., Земне тяжіння, 1964, 90); // Здійснюваний без дозволу, на власний розсуд, без достатніх підстав. Чи потребує ж особливого роз’яснення, що свавільна і жартівлива пародія одного Фрейлігратового вірша.. зовсім не має на меті зневаги поета? (Л. Укр., IV, 1954, 134); Перечитайте думу пізнішого часу, скажімо, про Хмельницького і Барабаша або про смерть Хмельницького, і ви, якщо не звертати уваги на історичні неточності, на свавільні зближення далеких по часу подій і т. ін., здивовані будете тверезо-реалістичним тоном розповіді (Рильський, IX, 1962, 231); // Який розвивається, відбувається безконтрольно, стихійно. Нелегко було спрямовувати свавільну течію зборів (Жур., Звич. турботи, 1960, 106).
2. Який суперечить установленим законам, позбавлений справедливості; беззаконний. Коцюбинський допомагає революційним гурткам, організовує страйк службовців проти свавільних дій царської поліції (Іст. укр. літ., І, 1954, 603).
Іноземні словники
Словари и энциклопедии на Академике
свавільний -а, -е. 1) Який діє на власний розсуд, не зважаючи на волю й думку інших; самовільний. || Власт. такій людині. || Який виражає свавілля. || Здійснюваний без дозволу, на власний розсуд, без достатніх підстав. || Який розвивається, відбувається безконтрольно, стихійно. 2) Який суперечить установленим законам, позбавлений справедливості; беззаконний.
Ілюстрації
Файл:75f0b3a9a9921337507c956f4eacc122.jpg |
Медіа
Цікаві факти
Матеріал з Вікіпедії
СВАВІ́ЛЬНИЙ (який проявляє чи в якому проявляється свавілля), РОЗГНУ́ЗДАНИЙ, ДЕСПОТИ́ЧНИЙ, ТИРАНІ́ЧНИЙ. Чоловіки, вийшовши з діброви, ..дивились на той дурницький бенкет свавільної гулячої шляхти (І. Нечуй-Левицький); Ми знаємо приклади загибелі стародавніх деспотичних культур (В. Еллан); Тиранічне правління колонізаторів.