Відмінності між версіями «Рум’яний»
(→Ілюстрації) |
(→Медіа) |
||
Рядок 17: | Рядок 17: | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev:youtube| kCE81yMmAns}} | ||
==Див. також== | ==Див. також== |
Версія за 00:24, 4 жовтня 2018
Рум’яний, -а, -е. Румяный. Чуб. V. 136, 1117. Біда, в кого жінка бліда, а в кого рум’яна, кажуть, завжди п’яни, або: всім кохана. Ном. № 9124. Ум. Рум’яненький, рум’янесенький.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках РУМ'ЯНИЙ, а, е. 1. Покритий рум'янцем (у 1 знач.). Галя рожевіла з двору своїм рум'яним личком і веселила все своїм добрим поглядом... (Мирний, І, 1949, 359); // З лицем, покритим рум'янцем (у 1 знач.). Рипнули двері, і на порозі Килина. Рум'яна з морозу і сердита (Головко, І, 1957, 313). 2. Який має червоний або рожевий колір. Була [Маруся] кругловиденька, ясноока, уста рум'яні, як вишня (Вовчок, І, 1955, 185); Настане час, і в юній сині сади моєї батьківщини рум'яним цвітом зацвітуть (Сос., II, 1958, 17). 3. перен. Який має рожево-червоне або багряне забарвлення від променів сонця під час його сходу чи заходу. Внизу яром клубилася мряка, але вершки дерев уже купалися в рум'яній заграві (Фр., III, 1950, 85); З рум'яного сходу линуло світло й м'якими хвилями розпливалось поміж небом і землею (Коцюб., І, 1955, 341). 4. перен. З рожевим або червоним боком (боками) (про плід); червонобокий. Ленін... Це ім'я, як віти саду в рум'яних плодах, усміх дитини, відбитий у материнських очах... (Сос., Так ніхто.., 1960, 6); Пахнуть яблука рум'яні (Рудь, Дон. зорі, 1958, 110). 5. перен. Який має червонуватий, золотисто-коричневий відтінок (про страви, кулінарні вироби після смаження або випікання). Через дві хвилини Валентин Модестович сидів за столом перед тарілкою з рум'яним і запашним біфштексом (Шовк., Інженери, 1956, 12); Рум'яні пиріжки на величезних блюдах горами здіймались над жареними качками, фаршированими гусьми (Донч., II, 1956, 436).
Ілюстрації
![]() |
![]() МедіаДив. такожДжерела та літератураЗовнішні посилання |