Відмінності між версіями «Заплутувати»
(Створена сторінка: '''Заплутувати, -тую, -єш, '''сов. в. '''заплутати, -таю, -єш, '''''гл. ''Запутывать, запутать. [[Катег...) |
|||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Заплутувати, -тую, -єш, '''сов. в. '''заплутати, -таю, -єш, '''''гл. ''Запутывать, запутать. | '''Заплутувати, -тую, -єш, '''сов. в. '''заплутати, -таю, -єш, '''''гл. ''Запутывать, запутать. | ||
[[Категорія:За]] | [[Категорія:За]] | ||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | ===http://slovopedia.org.ua/35/53399/85889.html=== | ||
+ | ЗАПЛУТУВАТИ | ||
+ | |||
+ | заплу́тувати | ||
+ | дієслово недоконаного виду | ||
+ | ===http://slovopedia.org.ua/41/53399/265166.html=== | ||
+ | ЗАПЛУТУВАТИ | ||
+ | плутати, переплутувати; переплітати <сплітати, перевивати> без ладу; (кого) СПАНТЕЛИЧУВАТИ, |на|пускати туману на кого <кому>; П. (справу) ускладнювати, ф. закручувати; (в аферу) замотувати, затягати, втягати. | ||
+ | ===http://slovopedia.org.ua/47/53399/315818.html=== | ||
+ | ЗАПЛУТУВАТИ | ||
+ | несов. - заплутувати, сов. - заплутати | ||
+ | запутывать, запутать; замешивать, замешать (вовлекать в нехорошее дело) | ||
+ | ===http://slovopedia.org.ua/49/53399/357711.html=== | ||
+ | ЗАПЛУТУВАТИ | ||
+ | |||
+ | заплу́тувати / заплу́тати у (свої́) тене́та кого. Хитрощами, підступністю підпорядковувати кого-небудь своєму впливові, підкоряти своїй волі. — Так, так, сидите, значить, дівчатка. А ваша подружка вас завела сюди, заплутала в тенета, та й навіть забулася про своїх спільниць (Ю. Збанацький); — .. Без освіти років за двадцять-тридцять від вас лишиться один спогад та, мабуть, руїни кількох хуторів. Все захоплять ненажери-пани, все заплутають у свої тенета вчені та хитрі отці-єзуїти (З. Тулуб). | ||
+ | |||
+ | плу́тати (заплу́тувати, сплу́тувати) / заплу́тати (сплу́тати) (свої) сліди́. 1. Неодноразово змінювати напрям руху, дезорієнтуючи кого-небудь. Глухими вулицями втікали вони, плутаючи сліди (І. Цюпа); На Поліцейській вулиці він побіг через наскрізний двір і заплутав свої сліди (П. Панч). 2. Хитрувати, намагаючись відвести підозру. Плутати свої сліди й говорити безглузді речі — в цьому Самійло Овсійович був великим майстром (Ю. Шовкопляс); — Щоб сплутати сліди на випадок провокації, я й прийшов сюди раніше призначеного часу (І. Цюпа). | ||
+ | ===http://slovopedia.org.ua/93/53399/875073.html=== | ||
+ | заплутувати | ||
+ | -ую, -уєш, недок. , заплутати, -аю, -аєш, док. , перех. 1》 Безладно перевивати, переплітати що-небудь (нитки, волосся і т. ін.); призводити до безладдя, порушуючи певний порядок. | ||
+ | || Безладно обвивати чим-небудь. Заплутувати сліди. | ||
+ | 2》 перен. Робити складним, важким для сприйняття; ускладнювати. | ||
+ | 3》 у що, перен. Позбавляючи можливості діяти на власний розсуд, зв'язувати чим-небудь. | ||
+ | || Втягувати кого-небудь у неприємну справу. | ||
+ | 4》 перен. , розм. Вводити в оману, примушувати помилятися. | ||
+ | ===http://sum.in.ua/s/zaplutuvaty=== | ||
+ | ЗАПЛУТУВАТИ, ую, уєш, недок., ЗАПЛУТАТИ, аю, аєм, док., перех. | ||
+ | |||
+ | 1. Безладно перевивати, переплітати що-небудь (нитки, волосся і т. ін.); призводити до безладдя, порушуючи певний порядок. Кукурудзу, скошену разом з качанами, під час перевезення не слід заплутувати, що полегшить подачу стебел у вальні (Колгоспник України, 8, 1956, 13); Кінний полк черевних із-за горба вихором налетів, порвав їх [білих] цеп, заплутав і степом покотив. Далі, далі... (Андрій Головко, I, 1957, 103); | ||
+ | // Безладно обвивати чим-небудь. Літо бабине, бабине літо... Серце чує осінні путі... Хтось заплутав зажурені віти в павутиння нитки золоті (Володимир Сосюра, Солов. далі, 1957, 152). | ||
+ | Заплутувати (заплутати) слід (сліди) — неодноразово змінюючи напрямок руху, намагатися збити зі сліду. Заєць помчав.. далеко в темряву полів, щоб там викрутасами, трійками й вісімками заплутати слід (Микола Трублаїні, I, 1955, 41); На Поліцейській вулиці він [Вадим] побіг через наскрізний двір і заплутав сліди (Петро Панч, II, 1956, 440). | ||
+ | |||
+ | 2. перен. Робити складним, важким для сприйняття; ускладнювати. Сам він не раз мочав пальці в питих [судових] справах, помагав заплутувати найпростіші справи (Іван Франко, IV, 1950, 432). | ||
+ | |||
+ | 3. у що, перен. Позбавляючи можливості діяти на власний розсуд, зв'язувати чим-небудь. Лейзорова поліція.. заплутувала мужиків у довги і за страшні проценти тягла людей за шию до Лейзора на заводи (Нечуй-Левицький, II, 1956, 94); [Годвінсон (до громади):] Він хоче нас заплутати у невід, що сплів сам князь олжі (Леся Українка, III, 1952, 83); Коли в гурті буває голова артілі, Гурій «підкусює» свого суперника уїдливими словами; водночас не губить надії заплутати його у якесь сильце чи вивести на слизьке (Іван І. Волошин, Місячне срібло, 1961, 265); | ||
+ | // Втягувати кого-небудь у неприємну справу. — Я покликався на дурних свідків, що замість очистити мене, заплутали мене ще в дві інші паскудні справи (Іван Франко, VI, 1951, 188). | ||
+ | |||
+ | 4. перен., розм. Вводити в оману, примушувати помилятися. — Отим словесним мотлохом ми заплутали й працівників об'єднання (Юрій Шовкопляс, Інженери, 1956, 111). | ||
+ | |||
+ | Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 265. | ||
+ | ===http://ukrlit.org/slovnyk/%D0%B7%D0%B0%D0%BF%D0%BB%D1%83%D1%82%D1%83%D0%B2%D0%B0%D1%82%D0%B8=== | ||
+ | |||
+ | |||
+ | ЗАПЛУ́ТУВАТИ, ую, уєш, недок., ЗАПЛУ́ТАТИ, аю, аєш, док., перех. | ||
+ | |||
+ | 1. Безладно перевивати, переплітати що-небудь (нитки, волосся і т. ін.); призводити до безладдя, порушуючи певний порядок. Кукурудзу, скошену разом з качанами, під час перевезення не слід заплутувати, що полегшить подачу стебел у вальці (Колг. Укр., 8, 1956, 13); Кінний полк червоних із-за горба вихором налетів, порвав їх [білих] цеп, заплутав і степом покотив. Далі, далі… (Головко, І, 1957, 103); // Безладно обвивати чим-небудь. Літо бабине, бабине літо… Серце чує осінні путі… Хтось заплутав зажурені віти в павутиння нитки золоті (Сос., Солов. далі, 1957, 152). | ||
+ | |||
+ | Заплу́тувати (заплу́тати) слід (сліди́) — неодноразово змінюючи напрямок руху, намагатися збити зі сліду. Заєць помчав.. далеко в темряву полів, щоб там викрутасами, трійками й вісімками заплутати слід (Трубл., І, 1955, 41); На Поліцейській вулиці він [Вадим] побіг через наскрізний двір і заплутав сліди (Панч, II, 1956, 440). | ||
+ | |||
+ | 2. перен. Робити складним, важким для сприйняття; ускладнювати. Сам він не раз мачав пальці в таких [судових] справах, помагав заплутувати найпростіші справи (Фр., IV, 1950, 432). | ||
+ | |||
+ | 3. у що, перен. Позбавляючи можливості діяти на власний розсуд, зв’язувати чим-небудь. Лейзорова поліція.. заплутувала мужиків у довги і за страшні проценти тягла людей за шию до Лейзора на заводи (Н.-Лев., II, 1956, 94); [Годвінсон (до громади):] Він хоче нас заплутати у невід, що сплів сам князь олжі (Л. Укр., III, 1952, 83); Коли в гурті буває голова артілі, Гурій «підкусює» свого суперника уїдливими словами; водночас не губить надії заплутати його у якесь сильце чи вивести на слизьке (Вол., Місячне срібло, 1961, 265); // Втягувати кого-небудь у неприємну справу. — Я покликався на дурних свідків, що замість очистити мене, заплутали мене ще в дві інші паскудні справи (Фр., VI, 1951, 188). | ||
+ | |||
+ | 4. перен., розм. Вводити в оману, примушувати помилятися. — Отим словесним мотлохом ми заплутали й працівників об’єднання (Шовк., Інженери, 1956, 111). | ||
+ | |||
+ | Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 3. — С. 265. | ||
+ | |||
+ | Заплу́тувати, тую, єш, сов. в. заплутати, таю, єш, гл. Запутывать, запутать. | ||
+ | |||
+ | Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 2. — С. 81. | ||
+ | ==Іноземні словники== | ||
+ | ===https://glosbe.com/uk/en/%D0%B7%D0%B0%D0%BF%D0%BB%D1%83%D1%82%D0%B0%D1%82%D0%B8=== | ||
+ | заплутати | ||
+ | Less reliable translations | ||
+ | entangle | ||
+ | noose | ||
+ | ensnare | ||
+ | tangle | ||
+ | evade | ||
+ | snarl | ||
+ | embroil | ||
+ | ravel | ||
+ | involve | ||
+ | mesh | ||
+ | embrangle | ||
+ | ===https://dic.academic.ru/searchall.php?SWord=%D0%B7%D0%B0%D0%BF%D0%BB%D1%83%D1%82%D1%83%D0%B2%D0%B0%D1%82%D0%B8&from=xx&to=ru&did=&stype==== | ||
+ | заплутувати — ую, уєш, недок., заплу/тати, аю, аєш, док., перех. 1) Безладно перевивати, переплітати що небудь (нитки, волосся і т. ін.); призводити до безладдя, порушуючи певний порядок. || Безладно обвивати чим небудь. Заплутувати сліди. 2) перен. Робити… … | ||
+ | |||
+ | Український тлумачний словник | ||
+ | |||
+ | 2 заплутувати — дієслово недоконаного виду … | ||
+ | |||
+ | Орфографічний словник української мови | ||
+ | |||
+ | 3 завіклявати — заплутувати … | ||
+ | |||
+ | Зведений словник застарілих та маловживаних слів | ||
+ | |||
+ | 4 комплікувати — Комплікувати: ускладнювати [29] ускладнювати, заплутувати [43;47] ускладнювати, заплутувати, змішувати [53] … | ||
+ | |||
+ | Толковый украинский словарь | ||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #ccc solid; border-bottom:5px #ccc solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: Заплутувати_1.jpeg |x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: Заплутувати_2.jpg |x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: Заплутувати_3.png |x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: Заплутувати_4.jpeg |x140px]] | ||
+ | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev:youtube| _Jvbm2EVtDE}} | ||
+ | [https://www.youtube.com/watch?v=_Jvbm2EVtDE] | ||
+ | |||
+ | {{#ev:youtube| _vS1dECGqsg}} | ||
+ | [https://www.youtube.com/watch?v=_vS1dECGqsg] |
Версія за 22:17, 22 листопада 2017
Заплутувати, -тую, -єш, сов. в. заплутати, -таю, -єш, гл. Запутывать, запутать.
Зміст
- 1 Сучасні словники
- 1.1 http://slovopedia.org.ua/35/53399/85889.html
- 1.2 http://slovopedia.org.ua/41/53399/265166.html
- 1.3 http://slovopedia.org.ua/47/53399/315818.html
- 1.4 http://slovopedia.org.ua/49/53399/357711.html
- 1.5 http://slovopedia.org.ua/93/53399/875073.html
- 1.6 http://sum.in.ua/s/zaplutuvaty
- 1.7 http://ukrlit.org/slovnyk/%D0%B7%D0%B0%D0%BF%D0%BB%D1%83%D1%82%D1%83%D0%B2%D0%B0%D1%82%D0%B8
- 2 Іноземні словники
- 3 Ілюстрації
- 4 Медіа
Сучасні словники
http://slovopedia.org.ua/35/53399/85889.html
ЗАПЛУТУВАТИ
заплу́тувати дієслово недоконаного виду
http://slovopedia.org.ua/41/53399/265166.html
ЗАПЛУТУВАТИ плутати, переплутувати; переплітати <сплітати, перевивати> без ладу; (кого) СПАНТЕЛИЧУВАТИ, |на|пускати туману на кого <кому>; П. (справу) ускладнювати, ф. закручувати; (в аферу) замотувати, затягати, втягати.
http://slovopedia.org.ua/47/53399/315818.html
ЗАПЛУТУВАТИ несов. - заплутувати, сов. - заплутати запутывать, запутать; замешивать, замешать (вовлекать в нехорошее дело)
http://slovopedia.org.ua/49/53399/357711.html
ЗАПЛУТУВАТИ
заплу́тувати / заплу́тати у (свої́) тене́та кого. Хитрощами, підступністю підпорядковувати кого-небудь своєму впливові, підкоряти своїй волі. — Так, так, сидите, значить, дівчатка. А ваша подружка вас завела сюди, заплутала в тенета, та й навіть забулася про своїх спільниць (Ю. Збанацький); — .. Без освіти років за двадцять-тридцять від вас лишиться один спогад та, мабуть, руїни кількох хуторів. Все захоплять ненажери-пани, все заплутають у свої тенета вчені та хитрі отці-єзуїти (З. Тулуб).
плу́тати (заплу́тувати, сплу́тувати) / заплу́тати (сплу́тати) (свої) сліди́. 1. Неодноразово змінювати напрям руху, дезорієнтуючи кого-небудь. Глухими вулицями втікали вони, плутаючи сліди (І. Цюпа); На Поліцейській вулиці він побіг через наскрізний двір і заплутав свої сліди (П. Панч). 2. Хитрувати, намагаючись відвести підозру. Плутати свої сліди й говорити безглузді речі — в цьому Самійло Овсійович був великим майстром (Ю. Шовкопляс); — Щоб сплутати сліди на випадок провокації, я й прийшов сюди раніше призначеного часу (І. Цюпа).
http://slovopedia.org.ua/93/53399/875073.html
заплутувати -ую, -уєш, недок. , заплутати, -аю, -аєш, док. , перех. 1》 Безладно перевивати, переплітати що-небудь (нитки, волосся і т. ін.); призводити до безладдя, порушуючи певний порядок. || Безладно обвивати чим-небудь. Заплутувати сліди. 2》 перен. Робити складним, важким для сприйняття; ускладнювати. 3》 у що, перен. Позбавляючи можливості діяти на власний розсуд, зв'язувати чим-небудь. || Втягувати кого-небудь у неприємну справу. 4》 перен. , розм. Вводити в оману, примушувати помилятися.
http://sum.in.ua/s/zaplutuvaty
ЗАПЛУТУВАТИ, ую, уєш, недок., ЗАПЛУТАТИ, аю, аєм, док., перех.
1. Безладно перевивати, переплітати що-небудь (нитки, волосся і т. ін.); призводити до безладдя, порушуючи певний порядок. Кукурудзу, скошену разом з качанами, під час перевезення не слід заплутувати, що полегшить подачу стебел у вальні (Колгоспник України, 8, 1956, 13); Кінний полк черевних із-за горба вихором налетів, порвав їх [білих] цеп, заплутав і степом покотив. Далі, далі... (Андрій Головко, I, 1957, 103); // Безладно обвивати чим-небудь. Літо бабине, бабине літо... Серце чує осінні путі... Хтось заплутав зажурені віти в павутиння нитки золоті (Володимир Сосюра, Солов. далі, 1957, 152).
Заплутувати (заплутати) слід (сліди) — неодноразово змінюючи напрямок руху, намагатися збити зі сліду. Заєць помчав.. далеко в темряву полів, щоб там викрутасами, трійками й вісімками заплутати слід (Микола Трублаїні, I, 1955, 41); На Поліцейській вулиці він [Вадим] побіг через наскрізний двір і заплутав сліди (Петро Панч, II, 1956, 440).
2. перен. Робити складним, важким для сприйняття; ускладнювати. Сам він не раз мочав пальці в питих [судових] справах, помагав заплутувати найпростіші справи (Іван Франко, IV, 1950, 432).
3. у що, перен. Позбавляючи можливості діяти на власний розсуд, зв'язувати чим-небудь. Лейзорова поліція.. заплутувала мужиків у довги і за страшні проценти тягла людей за шию до Лейзора на заводи (Нечуй-Левицький, II, 1956, 94); [Годвінсон (до громади):] Він хоче нас заплутати у невід, що сплів сам князь олжі (Леся Українка, III, 1952, 83); Коли в гурті буває голова артілі, Гурій «підкусює» свого суперника уїдливими словами; водночас не губить надії заплутати його у якесь сильце чи вивести на слизьке (Іван І. Волошин, Місячне срібло, 1961, 265); // Втягувати кого-небудь у неприємну справу. — Я покликався на дурних свідків, що замість очистити мене, заплутали мене ще в дві інші паскудні справи (Іван Франко, VI, 1951, 188).
4. перен., розм. Вводити в оману, примушувати помилятися. — Отим словесним мотлохом ми заплутали й працівників об'єднання (Юрій Шовкопляс, Інженери, 1956, 111).
Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 265.
http://ukrlit.org/slovnyk/%D0%B7%D0%B0%D0%BF%D0%BB%D1%83%D1%82%D1%83%D0%B2%D0%B0%D1%82%D0%B8
ЗАПЛУ́ТУВАТИ, ую, уєш, недок., ЗАПЛУ́ТАТИ, аю, аєш, док., перех.
1. Безладно перевивати, переплітати що-небудь (нитки, волосся і т. ін.); призводити до безладдя, порушуючи певний порядок. Кукурудзу, скошену разом з качанами, під час перевезення не слід заплутувати, що полегшить подачу стебел у вальці (Колг. Укр., 8, 1956, 13); Кінний полк червоних із-за горба вихором налетів, порвав їх [білих] цеп, заплутав і степом покотив. Далі, далі… (Головко, І, 1957, 103); // Безладно обвивати чим-небудь. Літо бабине, бабине літо… Серце чує осінні путі… Хтось заплутав зажурені віти в павутиння нитки золоті (Сос., Солов. далі, 1957, 152).
Заплу́тувати (заплу́тати) слід (сліди́) — неодноразово змінюючи напрямок руху, намагатися збити зі сліду. Заєць помчав.. далеко в темряву полів, щоб там викрутасами, трійками й вісімками заплутати слід (Трубл., І, 1955, 41); На Поліцейській вулиці він [Вадим] побіг через наскрізний двір і заплутав сліди (Панч, II, 1956, 440).
2. перен. Робити складним, важким для сприйняття; ускладнювати. Сам він не раз мачав пальці в таких [судових] справах, помагав заплутувати найпростіші справи (Фр., IV, 1950, 432).
3. у що, перен. Позбавляючи можливості діяти на власний розсуд, зв’язувати чим-небудь. Лейзорова поліція.. заплутувала мужиків у довги і за страшні проценти тягла людей за шию до Лейзора на заводи (Н.-Лев., II, 1956, 94); [Годвінсон (до громади):] Він хоче нас заплутати у невід, що сплів сам князь олжі (Л. Укр., III, 1952, 83); Коли в гурті буває голова артілі, Гурій «підкусює» свого суперника уїдливими словами; водночас не губить надії заплутати його у якесь сильце чи вивести на слизьке (Вол., Місячне срібло, 1961, 265); // Втягувати кого-небудь у неприємну справу. — Я покликався на дурних свідків, що замість очистити мене, заплутали мене ще в дві інші паскудні справи (Фр., VI, 1951, 188).
4. перен., розм. Вводити в оману, примушувати помилятися. — Отим словесним мотлохом ми заплутали й працівників об’єднання (Шовк., Інженери, 1956, 111).
Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 3. — С. 265.
Заплу́тувати, тую, єш, сов. в. заплутати, таю, єш, гл. Запутывать, запутать.
Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 2. — С. 81.
Іноземні словники
https://glosbe.com/uk/en/%D0%B7%D0%B0%D0%BF%D0%BB%D1%83%D1%82%D0%B0%D1%82%D0%B8
заплутати Less reliable translations entangle noose ensnare tangle evade snarl embroil ravel involve mesh embrangle
https://dic.academic.ru/searchall.php?SWord=%D0%B7%D0%B0%D0%BF%D0%BB%D1%83%D1%82%D1%83%D0%B2%D0%B0%D1%82%D0%B8&from=xx&to=ru&did=&stype=
заплутувати — ую, уєш, недок., заплу/тати, аю, аєш, док., перех. 1) Безладно перевивати, переплітати що небудь (нитки, волосся і т. ін.); призводити до безладдя, порушуючи певний порядок. || Безладно обвивати чим небудь. Заплутувати сліди. 2) перен. Робити… …
Український тлумачний словник
2 заплутувати — дієслово недоконаного виду …
Орфографічний словник української мови
3 завіклявати — заплутувати …
Зведений словник застарілих та маловживаних слів
4 комплікувати — Комплікувати: ускладнювати [29] ускладнювати, заплутувати [43;47] ускладнювати, заплутувати, змішувати [53] …
Толковый украинский словарь
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() Медіа |