Відмінності між версіями «Хльора»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Рядок 18: | Рядок 18: | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
+ | {style="align = center"; | ||
{{#ev:youtube|jhMrbygM5Oc}}. | {{#ev:youtube|jhMrbygM5Oc}}. | ||
+ | } | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
Версія за 19:55, 21 листопада 2017
Хльо́ра, -ри, ж. = Хлоста. Панам, підпанкам і слугам давали в пеклі добру хльору. Котл. Ен. ІІІ. 41.
Зміст
Сучасні словники
ХЛЬО́РА, и, жін., діал. Биття, шмагання.
1. Давати хльору кому — бити, шмагати кого-небудь. Всім старшинам тут без розбору, Панам, підпанкам і слугам Давали в пеклі обруд хльору, Всім по заслузі, як котам (Іван Котляревський, I, 1952, 136). Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 92.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
Медіа
{style="align = center";.
}