Відмінності між версіями «Ґранат»
(→Ілюстрації) |
|||
Рядок 12: | Рядок 12: | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:2564x1752 654635 -www.ArtFile.ru-.jpeg|x140px]] |
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] |
Версія за 15:26, 2 грудня 2016
Ґранат, -ту, м. = Граната. Желех.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Зовнішні посилання
ГРАНАТ 1, а, чол., ГРАНАТА, и, жін. 1. Плодове дерево або кущ. що росте в місцях з теплим кліматом. В практиці садівництва плодові рослини, враховуючи господарсько-біологічні особливості їх, поділяють на такі групи, зерняткові.., субтропічні плодові — маслини, інжир, японська хурма, гранат (Садівництво і ягідництво, 1957, 10); Над самісінькою дорогою, вп'явшись корінням в кам'яні ущелини, ростуть кущі диких гранатів (Жовтень, 4, 1956, 76); Лариса розтирає в долонях вогнисту квітку граната... (Микола Руденко, Остання шабля, 1959, 238). * Образно. Кучері темні уквітчала хмарка цвітом з гранати огнистим (Леся Українка, I, 1951, 233). 2. Яскраво-червоні квіти цієї рослини. Бачить [Абібула] троянди, червоні гранати, білі лілеї (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 132). 3. Круглий плід цієї рослини з товстою шкірою, наповнений насінням, яке оточене соковитим кисло-солодким їстівним маякушем червоного кольору різних відтінків. Гюллє трималась за грати руками видно, що вона силою підвелась до високого віконця і її уста кольору надрізаного граната слали йому жагуче «кохаю» (Олесь Досвітній, Гюлле, 1961, 105). Словник української мови: в 11 томах. — Том 2, 1971. — Стор. 156.Коментарі (0)
ГРАНАТ 2 а, чол. Самоцвіт, налівдорогоцінне каміння найчастіше червоного або бурого кольору. А на шиї гранати, коралі дукачі як жар горять (Олекса Стороженко, I, 1957, 188); [Чернуха:] А який в мене був «Фауст»! ..весь у сап'яні і золоті гравюри Крелінга, гранати і аметисти на оправі Мрія… (Іван Кочерга, II, 1956, 329); * У порівняннях. — Подивись, — сказала молода, показуючи на Кобзу, — який гарний козак. — Гарні в нього очі, неначе гранати блищать (Олекса Стороженко, I, 1957, 373). Словник української мови: в 11 томах. — Том 2, 1971. — Стор. 156.