Відмінності між версіями «Запах»
Лілія (обговорення • внесок) (→Зовнішні посилання) |
(→Ілюстрації) |
||
Рядок 17: | Рядок 17: | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Неприятный_запах.jpeg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Неприятный_запах.jpeg|x140px]] | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Запах цветы.jpeg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Запах цветы.jpeg|x140px]] | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Запах еда.jpg|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| |
|} | |} | ||
Версія за 13:26, 19 листопада 2015
Запах, -ху, м. 1) Запахъ. Хрещатий барвінок сади устилає, запашний васильок три запахи має. Чуб. V. 487. 2) Родъ желтыхъ грибовъ. Вх. Уг. 239.
Зміст
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник
ЗАПАХ, у, чол. Властивість предметів, речовин діяти на органи нюху. Вчора привезли для мене з Неаполя керосинову грубку, дуже гарну, без запаху (Михайло Коцюбинський, III, 1956, 408); При обробці препаратом [стробаном] найніжніших тканин він не залишає на них ніяких слідів і воднораз має приємний запах, що нагадує запах ялини (Наука і життя, 1, 1957, 28); Який це дурень сказав, що гроші без запаху? Гроші мають, стверджує Катерина, своєрідний, не підмінний запах (Ірина Вільде, Сестри.., 1958, 102); // Те, що сприймається органами нюху. Свіжість трави манила здалека, а медовий запах квітів наповнював повітря (Наталія Кобринська, Вибр., 1954, 156); В дзоті стояв їдкий запах порохового диму (Василь Кучер, Чорноморці, 1956, 389); Звідусіль тягне вогкістю, терпким запахом прілого листя (Олесь Гончар, II, 1959, 145); * Образно. Не знаю, чи воно [оповідання] вдалося мені, але коли б я хоч трохи переніс на папір колорит Гуцульщини і запах Карпат, то й з того був би задоволений (Михайло Коцюбинський, III, 1956, 402).
Словник синонімів
ЗА́ПАХ (властивість речовин діяти на органи нюху і сприйматися ними), ПО́ВІВ, ПО́ДИХ, ДУХ розм.,ПАХрозм., поет.;ЧАД (міцний, густий запах); ПРИ́ПАХрозм. (легкий запах); НАСТІ́Й (стійкий);ДУШО́Крозм.,ЗАПАШО́Крозм. (перев. неприємний припах). Гіркуватий запах квіток лоскотав йому ніздрі (В. Козаченко); В сухий настій лісових трав і квітів вплітається вологий повів нещодавно внесених з льоху яблук і ярого меду (М. Стельмах); Гіркі подихи піднесе мені степ (Ю. Яновський); Йшов землянкою запашний полинний дух (З. Тулуб); Матіола квітла на грядках.. І лила лукаво-ніжний пах В сині вікна білого сільбуда (М. Рильський); Ані черешень, ані гаю, ані струнких тополь, - зате все в млоснім чаді завмирає, коли акація цвіте (І. Муратов). - Пор. 1. па́хощі.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |