Відмінності між версіями «Задовбувати»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Рядок 3: | Рядок 3: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
− | [http://sum.in.ua/Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)] | + | [http://sum.in.ua/ Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)] |
1.Прилипати, приклеюватися до чого-небудь. | 1.Прилипати, приклеюватися до чого-небудь. |
Версія за 22:29, 30 листопада 2014
Задовбувати, -бую, -єш, сов. в. задовба́ти, -ба́ю, -єш и задовбти́, -бу, -бе́ш, гл. Вдалбливать, вдолбить. Чуб. VII. 403.
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
1.Прилипати, приклеюватися до чого-небудь. 2.розм. Набридати кому-небудь своїми вимогами, запитаннями і т. ін.; прискіпуватися.
Словопедія ЗАДОВБУВАТИ (-ую, -уєш) недок., кого; мол.; несхвальн. Набридати комусь, утомлювати когось. - Добре, не задовбуй мене, Бога ради, такими думками! (А. Кокотюха, Тупик для втікача). БСРЖ, 195. Тлумачення слова у сучасних словниках
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
https://www.youtube.com/watch?v=wJsMqbYoL4I