Відмінності між версіями «Оббріхувати»
Cat97 (обговорення • внесок) |
Cat97 (обговорення • внесок) |
||
Рядок 4: | Рядок 4: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
===[http://sum.in.ua Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980) ]=== ОББРІХУВАТИ, ую, уєш, недок., ОББРЕХАТИ, решу, решеш, док., перех. Наговорювати неправду на когось, щось, вигадувати небилиці про кого-, що-небудь: зводити наклепи на когось, щось. Так ось який він, боєць армії-визволительки... Десятиліттями його оббріхували. Десятиліттями народам світу говорили про нього неправду(Олесь Гончар, III, 1959, 458); — Він, — кажуть, — оббрехав пас справникові, він йому що-небудь підніс, щоб пашим хлібом орудувати... (Квітка-Основ'яненко, II, 1956, 141); — Оббрехала мене на все село, а тепер мене і малі діти дражнять відьмою (Нечуй-Левицький, II, 1956, 17). | ===[http://sum.in.ua Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980) ]=== ОББРІХУВАТИ, ую, уєш, недок., ОББРЕХАТИ, решу, решеш, док., перех. Наговорювати неправду на когось, щось, вигадувати небилиці про кого-, що-небудь: зводити наклепи на когось, щось. Так ось який він, боєць армії-визволительки... Десятиліттями його оббріхували. Десятиліттями народам світу говорили про нього неправду(Олесь Гончар, III, 1959, 458); — Він, — кажуть, — оббрехав пас справникові, він йому що-небудь підніс, щоб пашим хлібом орудувати... (Квітка-Основ'яненко, II, 1956, 141); — Оббрехала мене на все село, а тепер мене і малі діти дражнять відьмою (Нечуй-Левицький, II, 1956, 17). | ||
− | + | [http://slovopedia.org.ua.%20 Словопеді=== | |
ОББРІХУВАТИ | ОББРІХУВАТИ | ||
обмовляти, клепати <наклепувати, наговорювати, набріхувати, зводити наклеп, брехати, наволікати небилиці> на, п. обкидати болотом, р. обговорювати. | обмовляти, клепати <наклепувати, наговорювати, набріхувати, зводити наклеп, брехати, наволікати небилиці> на, п. обкидати болотом, р. обговорювати. |
Версія за 00:34, 30 листопада 2014
Оббріхувати, -хую, -єш, сов. в. оббреха́ти, -шу́, -шеш, гл. Лгать, налгать на кого, оболгать, оклеветать кого. Оббрехала його. Константиногр. у. Юж мя оббрехали ословецькі баби. Гол. оббріхувати Оббріхувати, -хую, -єш, сов. в. оббреха́ти, -шу́, -шеш, гл. Лгать, налгать на кого, оболгать, оклеветать кого.Оббрехала його. Константиногр. у. Юж мя оббрехали ословецькі баби. Гол.
Зміст
Сучасні словники
===Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980) === ОББРІХУВАТИ, ую, уєш, недок., ОББРЕХАТИ, решу, решеш, док., перех. Наговорювати неправду на когось, щось, вигадувати небилиці про кого-, що-небудь: зводити наклепи на когось, щось. Так ось який він, боєць армії-визволительки... Десятиліттями його оббріхували. Десятиліттями народам світу говорили про нього неправду(Олесь Гончар, III, 1959, 458); — Він, — кажуть, — оббрехав пас справникові, він йому що-небудь підніс, щоб пашим хлібом орудувати... (Квітка-Основ'яненко, II, 1956, 141); — Оббрехала мене на все село, а тепер мене і малі діти дражнять відьмою (Нечуй-Левицький, II, 1956, 17). [http://slovopedia.org.ua.%20 Словопеді=== ОББРІХУВАТИ обмовляти, клепати <наклепувати, наговорювати, набріхувати, зводити наклеп, брехати, наволікати небилиці> на, п. обкидати болотом, р. обговорювати.
[ http://ukrlit.org/slovnyk УКРЛІТ.ORG_Cловник]
ОББРІ́ХУВАТИ, ую, уєш, недок., ОББРЕХА́ТИ, решу́ ре́шеш, док., перех. Наговорювати неправду на когось, щось, вигадувати небилиці про кого-, що-небудь; зводити наклепи па когось, щось. Так ось який він, боєць армії-визволительки… Десятиліттями його оббріхували. Десятиліттями народам світу говорили про нього неправду (Гончар, III, 1959, 458); — Він, — кажуть, — оббрехав нас справникові, він йому що-небудь підніс, щоб нашим хлібом орудувати… (Кв.-Осн., II, 1956, 141); —Оббрехала мене на все село, а тепер мене і малі діти дражнять відьмою (Н.-Лев., II, 1956, 17). Оббріхувати, хую, єш, сов. в. оббреха́ти, шу́, шеш, гл. Лгать, налгать на кого, оболгать, оклеветать кого. Оббрехала його. Конст. у. Юж мя оббрехали ословецькі баби. Гол.
http://hrinchenko.com/slovar СЛОВАРЬ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ Упорядкував Борис ГРІНЧЕНКO]
Оббріхувати, -хую, -єш, сов. в. оббреха́ти, -шу́, -шеш, гл. Лгать, налгать на кого, оболгать, оклеветать кого. Оббрехала його. Конст. у. Юж мя оббрехали ословецькі баби. Гол.
СЛОВНИК СИНОНІМІВ
ОБМОВЛЯ́ТИкого (неприязно висловлюватися про кого-небудь, поширювати погані думки про когось, зводити наклеп на когось), ОБСУ́ДЖУВАТИ[ОСУ́ДЖУВАТИ],СУДИ́ТИ, НЕСЛА́ВИТИ, ОБГОВО́РЮВАТИ[ОГОВО́РЮВАТИ]розм.,ОПОРО́ЧУВАТИ, ПОРО́ЧИТИ, ОСЛАВЛЯ́ТИ, ОСЛА́ВЛЮВАТИ, ОЧОРНЯ́ТИ,ОЧО́РНЮВАТИ, УСЛАВЛЯ́ТИрозм.,УСЛА́ВЛЮВАТИрозм.,ОБНО́СИТИрозм.,ОБПЛІ́СКУВАТИрозм.,ОКЛЕ́ПУВАТИрозм.,ШЕЛЬМУВА́ТИрозм.,ОСУДЖА́ТИрідше,ҐАБЗУВА́ТИдіал.; НАГОВО́РЮВАТИна кого і без додатка,НАМОВЛЯ́ТИ, ОББРІ́ХУВАТИкого,НАБАЛА́КУВАТИна кого, розм.,НАБРІ́ХУВАТИрозм.,КЛЕПА́ТИрозм.,НАКЛЕ́ПУВАТИрозм.,ПЛЕСКА́ТИрозм.,ВА́ДИТИна кого, діал. (звичайно - говорити неправду про когось). - Док.: обмо́вити,обсуди́ти[осуди́ти], обговори́ти[оговори́ти], опоро́чити, осла́вити, очорни́ти, усла́вити,обнести́, обплеска́ти, оклепа́ти, ошельмува́ти, оцерклюва́тидіал.облихосло́вити,опащекува́тидіал.наговори́ти, намо́вити, оббреха́ти, набала́кати, набреха́ти,наклепа́ти, наплеска́ти.