Відмінності між версіями «Гора»
(→Зовнішні посилання) |
(→Медіа) |
||
Рядок 48: | Рядок 48: | ||
*[http://www.youtube.com/watch?v=bVIVI8-sjFQ Відео] | *[http://www.youtube.com/watch?v=bVIVI8-sjFQ Відео] | ||
*[http://www.youtube.com/watch?v=r7RogJRocso Відео] | *[http://www.youtube.com/watch?v=r7RogJRocso Відео] | ||
+ | {{#ev:youtube|watch?v=bVIVI8-sjFQ}} | ||
+ | {{#ev:youtube|код_відео}} | ||
==Див. також== | ==Див. також== |
Версія за 11:03, 30 листопада 2013
Гора, -ри, ж. 1) Гора, возвышенное мѣсто. Як схоче, то й на гору повезе, а не схоче, то й з гори не спустить. Ном. № 2697. Порівняє гори з долинами, а багатих з убогими. Ном. № 1605. Я б і гори покотив. Все сдѣлалъ бы. Ном. № 5381. Лиса гора. Гора съ обнаженной вершиной, — согласно народнымъ повѣрьямъ обычное мѣсто собранія вѣдьмъ и чертей. Чуб. І. 199. І на мудрім дідько на лису гору їздить. Ном. № 6502. Золота гора, золоті гори. Несмѣтное богатство. Се їм золоту гору, та й ту рознесуть. Ном. № 10821. Золотії гори обіцяє. Прельщаетъ невѣроятными обѣщаніями. Ном. № 4526. 2) Чердакъ въ постройкахъ. Чуб. VII. 388. МУЕ. I. 88. (Черниг.). Лисичка зробилась кішкою, та з хати та на гору. Рудч. Ск. І. 30. Купив чоботи, надів у неділю, а ті узяв да на гору закинув. Рудч. Ск. І. 213. 3) О рѣкѣ: верховье, верхнее теченіе. Вітер з гори дме, т. е. по теченію. 4) Родъ игры. Грин. III. 115. 5) Брати гору. Одерживать верхъ надъ кѣмъ либо, одолѣвать. Здоров’я почало брати гору. К. ЧР. 180. 6) Брати горою. Пѣть басомъ высокія ноты; пѣть первымъ басомъ. Ти бери горою, а я буду окселентувати. 7) До гори, у горі, у гору. См. Догори, угорі, угору. Ум. Гірка, гіронька, гірочка. Грин. ІІІ. 44. Горонька. Горазд, -ду, м. = Гаразд, -ду.
Зміст
Сучасні словники
Гора — це підвищена ділянка земної поверхні, що круто піднімається над навколишньою територією.
Словник синонімів Полюги
ГОРА (значне підвищення над рівнем моря) діал.: бескид, (покрита лісом, крім вершини) кичера, (кам'яниста зі стрімкими схилами) скеля, (невисока) узгір'я.
Українсько-російський словник
ГОРА брати, взяти гору (над ким, над чим) — перен. одерживать, одержать верх, торжествовать, восторжествовать (над кем, над чем); (пересиливать)
Словник синонімів Караванського
ГОРА (підвищення) узвишшя, сов. висота; (невисока) ГОРБ, ок. сопка; (шпичаста) пік, шпиль; (чого) купа, с. море, сила-силенна; Д. горище; (надвишок у мірці) наспа; мн. ГОРИ, гірський край; гірка, гіронька.
Літературне слововживання
ГОРА р. мн. гір. Назви, які виступають у ролі граматичної прикладки до слова гора і виражені відмінюваним іменником, звичайно не узгоджуються з цим словом: на горі Арарат. Узгодження буває в назвах ж. р.: на горі Говерлі, з гори Магнітної (форма прикметника).
Класифікація гір
Гори можна класифікувати за різними критеріями:
- географічним положенням і віком, з урахуванням їх морфології;
- особливостями структури, з урахуванням геологічної будови.
У першому випадку гори поділяються на Кордильєри, гірські системи, хребти, групи, ланцюги і поодинокі гори. Назва кордильєра походить від іспанського слова, що означає «ланцюг». До Кордильєр відносяться хребти, групи гір і гірські системи різного віку. Район Кордильєр на заході Північної Америки включає Берегові хребти, гори Каскадні, Сьєрра-Невада, Скелясті і безліч невеликих хребтів між Скелястими горами і Сьєрра-Невада в штатах Юта і Невада. До Кордильєр Центральної Азії відносяться, наприклад, Гімалаї, Куньлунь і Тянь-Шань. Гірські системи складаються з хребтів і груп гір, схожих за віком і походженням (наприклад, Аппалачі). Хребти складаються з гір, що тягнуться довгою вузькою смугою. У багатьох районах земної кулі зустрічаються поодинокі гори, зазвичай вулканічного походження. Друга класифікація гір складається з урахуванням ендогенних процесів рельєфотворення. Вулканічні гори формуються за рахунок накопичення маси магматичних порід під час виверження вулканів. Гори можуть виникнути і внаслідок нерівномірного розвитку ерозійно-денудаційних процесів в межах великої території, що зазнала тектонічного підняття. Гори можуть утворитися і в результаті тектонічних рухів, наприклад, внаслідок куполоподібних піднесень ділянок земної поверхні, при інтенсивному складкоутворенні і піднятті відносно вузьких зон. Подібна ситуація характерна для багатьох великих гірських систем земної кулі, де орогенез продовжується і в наш час. Такі гори називаються складчастими, хоч протягом тривалого періоду розвитку після первинного складкоутворення вони зазнали впливу й інших процесів гороутворення.
Складчасті гори
Багато великих гірських систем спочатку були складчастими, однак у ході подальшого розвитку їхня будова істотно ускладнилася. Зони початкової складчастості обмежені геосинклінальними поясами — величезними прогинами, в яких нагромаджувалися осади, головним чином у мілководних океанічних утвореннях. Класичний приклад складчастих гір — Аппалачі на сході Північної Америки. Багато складчастих гірських систем розсічені величезними насувами з розломами, по яких шари гірських порід потужністю в десятки і сотні метрів зміщувалися на багато кілометрів.
Брилові гори
Багато великих гірських хребтів утворилося внаслідок тектонічного підняття, що відбувалося вздовж розломів земної кори. Гори Сьєрра-Невада в Каліфорнії — це величезний горст протяжністю бл. 640 км і шириною від 80 до 120 км. Найбільш високо був піднятий східний край цього горста, де висота гори Уїтні досягає 418 м над рівнем моря. Сучасний вигляд Аппалачів у значній мірі склався внаслідок декількох процесів: первинні складчасті гори зазнали впливу ерозії і денудації, а потім були підняті вздовж розломів. Ряд брилових гірських хребтів знаходиться у Великому басейні між Скелястими горами на сході і Сьєрра-Невада на заході. Між хребтами пролягають довгі вузькі долини, частково заповнені осадами, знесеними з суміжних брилових гір.
Колоподібні гори
У багатьох районах ділянки суходолу, що зазнали тектонічного підняття, під впливом ерозійних процесів прийняли гірський вигляд. Там, де підняття відбувалося на порівняно невеликій площі і мало купольний характер, утворилися куполоподібні гори, яскравим прикладом яких є гори Блек-Хіллс у Південній Дакоті, які мають у поперечнику бл. 160 км. Ця територія зазнала купольного підняття, а більша частина осадового покриття була видалена подальшою ерозією і денудацією. В результаті оголилося центральне ядро, складене з магматичних і метаморфічних порід. Воно оточене хребтами, що складаються з більш стійких осадочних порід.
Останцеві плато
Внаслідок дії ерозійно-денудаційних процесів на місці будь-якої піднесеної території формується гірський ландшафт. Його вигляд залежить від початкової висоти. При руйнуванні високого плато, як, наприклад, Колорадо (на південному заході США), сформувався сильно розчленований гірський рельєф. Плато Колорадо шириною в сотні кілометрів було піднято на висоту бл. 3000 м. Ерозійно-енудаційні процеси ще не встигли цілком трансформувати його в гірський ландшафт, однак у межах деяких великих каньйонів, наприклад Великого каньйону р. Колорадо, виникли гори висотою в декілька сотень метрів. Це ерозійні останці, які поки що не денудовані. З подальшим розвитком ерозійних процесів плато буде набувати все більш вираженого гірського вигляду. За відсутності повторного підняття будь-яка територія зрештою буде знівельована і перетвориться на рівнину.
Вулканічні гори
Вулканічні гори бувають різних типів. Вулканічні конуси, поширені майже у всіх районах земної кулі, утворюються за рахунок скупчень лави й уламків гірських порід, вивержених через жерла силами, що діють глибоко в надрах Землі. Показові приклади вулканічних конусів — гори Майон на Філіппінах, Фудзіяма в Японії, Попокатепетль у Мексиці, Шаста в Каліфорнії. Попільні конуси мають схожу будову, але вони не такі високі і складені в основному з вулканічних шлаків. Такі конуси є поблизу Лассен-Піка в Каліфорнії і на північному сході Нью-Мексико. Щитові вулкани формуються під час повторних виливань лави. Здебільшого вони не такі високі і мають не таку симетричну будову, як вулканічні конуси. Багато щитових вулканів є на Гаванських і Алеутських о-вах. Ланцюги вулканів зустрічаються в довгих вузьких зонах. Імовірно, найбільш відомий приклад — ланцюг вулканічних Гавайських о-вів протяжністю понад 1600 км. Всі ці острови утворювалися внаслідок виливання лави і вивержень уламкового матеріалу з кратерів, що розташовувалися на дні океану. Якщо вести відлік від поверхні дна океану, де глибини складають бл. 5500 м, то деякі з вершин Гавайських о-вів увійдуть до числа найвищих гір світу.
Цікаві факти про гори
- В горах чудово відпочивати як влітку, так і взимку.
- З 2003 року Генеральна Асамблея Організації Об’єднаних Націй оголосила 11 грудня Міжнародним днем гір. Головна мета заходів, що проводяться в цей день – роз’яснення важливості сталого розвитку гір і гірських районів. Міжнародний день гір святкується щороку.
- Гімалаї - найвищі серед гірських хребтів на планеті. В горах Гімалаях знаходиться більшість найвищих гірських вершин світу, серед них аж 10 восьмитисячників, в тому числі і найвища гора на Землі – Еверест.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |