Відмінності між версіями «Підігнути»
Рядок 8: | Рядок 8: | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Згинати_.jpg|x140px]] |
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] |
Версія за 11:48, 9 квітня 2023
Підігнути, -ся. См. Підгинати, -ся.
Зміст
Тлумачний словник української мови
ПІДІГНУТИ, аю, аєш. недок., ПІДГИНАТИ, дігну, дігнеш, док., перех. Загинати всередину або під кого-, що-небудь. Поштиво стала [секретарка] біля столика, спершись на нього правою рукою, вигнувшись тонким станом і підігнувши під себе правий каблучок (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 72); // Гнути, згинати в суглобах (яку-небудь частину тіла). Віра часом лягала на своїй канапі.. Коліна високо підгинала (Ярослав Гримайло, Кавалер.., 1955, 144); Василько підігнув праву ногу догори, голову перекривив на лівий бік і скакав на лівій нозі (Лесь Мартович, Тв., 1954, 247); * Образно. У Бачури підупав настрій. Дивна ця людина — Ковалів. То він рветься у бій, то підгинає хвоста (Михайло Чабанівський, Тече вода.., 1961, 70).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |