Відмінності між версіями «Талалайко»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
(→Сучасні словники) |
(→Ілюстрації) |
||
Рядок 16: | Рядок 16: | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Slovo-493281.png|x140px]] |
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] |
Версія за 11:43, 1 грудня 2021
Талалайко, ка, м. = Талалай. Ой за білим частокілом талалайко скаче. Ном., стр. 297, № 233.
Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 4. — С. 244. ТАЛАЛА́ЙКА, и, жін.
1. розм., рідко. Те саме, що балалайка. — Старі на словах, — як на цимбалах, а на ділі — як на талалайці (Нечуй-Левицький, III, 1956, 70).
2. зневажл. Жіночий рід до талалай.
Словник української мови: в 11 томах. — Том 10, 1979. — Стор. 26.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |