Відмінності між версіями «Купецтво»
Рядок 53: | Рядок 53: | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
{{#ev:youtube|Gz9USbFoUKA}} | {{#ev:youtube|Gz9USbFoUKA}} | ||
− | |||
{{#ev:youtube|JcGJc0pODd8}} | {{#ev:youtube|JcGJc0pODd8}} | ||
Поточна версія на 12:05, 24 листопада 2021
Купецтво, -ва, с. 1) Торговля. Іде купець на купецтво. МУЕ. III. 33. Сухобрус усе ходив до магазина, не кидаючи купецтва. Левиц. Пов. 50. Отцеваматчина молитва в купецтві, в реместві на поміч помагає. Мет. 2) Купечество.
Зміст
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
КУПЕ́ЦТВО
1. Купецький стан.
2. заст. Заняття купця (у 1 знач.); торгівля.
КУПЕЦТВО — суспільний прошарок, сферою діяльності якого є торгівля. Виникло в період розкладу первіснообщинного ладу, дальшого розвитку набуло за рабовласництва та феодалізму. На Русі купецтво виникло у X ст., a y XII ст. купці вже об'єднувалися у власні корпорації. Наприкінці XIV — на початку XV ст. склалося українське купецтво, яке в багатьох містах України користувалося Магдебурзьким правом. У таких торгових центрах, як Київ, Львів, Ніжин, Кам'янець-Подільський та ін., утворилися численні іноземні купецькі колонії (грецькі, вірменські, італійські). Починаючи з XVII ст. в Росії та Україні купецтво поступово перейшло на методи капіталістичної підприємницької діяльності як у промисловості, так і в галузі торгового обороту. В 1775 запроваджена система купецьких гільдій та відповідних привілеїв. Остаточно купецький стан був оформлений законодавчим актом Катерини II — Жалуваною грамотою містам (1785). В Україні протягом 1816—1856 чисельність купців усіх гільдій збільшилася з 18,2 до 104, 4 тис. Одночасно зростали суми їхніх капіталів. Купецтво в Україні за своїм національним складом було неоднорідним (крім українців — росіяни, євреї, поляки, вірмени та ін.). Після жовтневого перевороту 1917 купецтво як соціальний стан було скасоване, багато його представників зазнали репресій.
Гості — верхівка купецтва в період Давньоруської держави. Виступали кредиторами князів і феодалів, лихварували, підпорядковуючи собі дрібних торговців. Торгівлю називали «гостьба», а місця торгівлі — «погости».
походження слова
Походження слова «купець», вочевидь, пов'язано з такими словами, як купа («багато» — це українське й староруське слово, яке спільне з тюркськими мовами), а також «купувати», «купляти» тощо, що початково означало «збирати в купу», «добувати».
Купецьке свідоцтво
Купцям, сплатили гильдейский збір, видавалося Купецьке свідоцтво. У цей документ крім "начальника сімейства" вписувалися члени його сім'ї. Указ Правительствующего Сенату від 28 лютого 1809 визначав коло родичів, які могли бути вписані в купецьке свідоцтво. Це могла бути дружина, сини і незаміжні дочки. Онуки включалися тільки в тому випадку, якщо до свідоцтва були вписані їхні батьки, і не торгували від свого імені. Брати могли бути вписані в свідоцтво, якщо вони оголосили спадковий капітал, і сплатили з нього податок на переказ спадщини. Всі інші родичі не могли включатися в купецьке свідоцтво. Вони мали право перебувати в стані якої тільки від свого імені.
Якщо свідоцтво виписувалось на ім'я жінки, то чоловік не мав право вписуватися в свідоцтво.
Діти, які досягли повноліття, могли отримати свідоцтво на своє ім'я. Всі вписані в купецьке свідоцтво мали право займатися торговельними справами.
Дана система з різними змінами проіснувала до 1890-х років. Система купецьких свідоцтв створювалася у фіскальних цілях.
"Положення про державний промисловий податок" від 8 червня 1898 дозволив займатися комерцією без отримання гільдейскіх свідоцтв.
Сфери програми купецьких капіталів
На ранніх етапах купецькі капітали формувалися в торгівлі: хлібом, худобою, хутром і т. д. Багато купці займалися винним відкупом. В 1830-і - 1840-і в Сибіру починається видобуток золота. У 1830-ті - 1860-і роки з'являються міські громадські банки. В 1840-і - 1860-ті роки з'являються пароплави, і створюються пароплавства. В 1863 був скасований винний відкуп, і введена акцизна система. Раніше, у першій половині XIX століття була скасована державна монополія на винокуріння, і було дозволено будівництво приватних винокурних заводів.
Велику роль грав транспорт. Товари переміщалися на великі відстані, наприклад, з Кяхти на ярмарок у Нижній Новгород. У середині XIX століття формуються артілі ямщиків, і купецькі компанії з доставки вантажів. Перевезення здійснюються на підрядній основі. Товари підрядники перевозили, як правило, тільки по території свого повіту, чи губернії, а на кордоні товар передавали наступного підряднику.
Також купецькі капітали вкладалися в промислове виробництво: папір, тканини, скло, вино та ін Дрібні купці створювали невеликі заводи і майстерні з виробництва мила, свічок, шкіри і т. д.
Благодійність
В XIX столітті російське купецтво значно розширило свою благодійну діяльність. Це робилося як для отримання почесного громадянства, медалей, так і з релігійними, і іншими - не меркантильними цілями. Так Іркутський купець Медведніков Іван Логгіновіч разом з дружиною Олександрою Ксенофонтівна (уроджена Сибірякова), будучи глибоко віруючими людьми, більше 10 мільйонів рублів направили на будівництво та утримання лікарень, церков, монастирів, гімназій і т. д. Будинки, побудовані на їх гроші, до цих пір служать Москві та Іркутську.
Кошти вкладалися не тільки в освіту, сіропітательние заклади, церква, а й наукові експедиції. Наприклад А. М. Сибіряков за фінансування наукових і географічних досліджень було нагороджено: шведським королем - почесним Хрестом полярної експедиції, французьким урядом - відзнакою "Пальмова Гілка", срібною медаллю Російського географічного товариства.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
https://uahistory.co/book/dict/742.html
https://znaimo.com.ua/%D0%9A%D1%83%D0%BF%D0%B5%D1%86%D1%82%D0%B2%D0%BE